ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/8434/20		
Провадження № 23-з/4817/12/20 	Доповідач - Ваврів І.З.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. ознайомившись із заявою захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Майки М.Б. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       16 грудня 2020 року адвокат Майка М.Б., діючи в інтересах ОСОБА_1 , направив до Тернопільського апеляційного суду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

       Ознайомившись із заявою захисника Майки М.Б. про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вважаю, що у відкритті провадження за вказаною заявою слід відмовити та повернути її заявнику, виходячи з наступного. 
       23 червня 2020 Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. 
       Постановою Тернопільського апеляційного суду від 20 липня 2020 року апеляційну скаргу захисника Майки М.Б. залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2020 року без змін.

       Обґрунтовуючи свої вимоги, захисник просить застосувати аналогію права, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, а саме — рішення у справі “Швидка проти України” і переглянути вищевказану постанову суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.
       Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
       Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення - КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.
       Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
       Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
       Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. 
       Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ апеляційний суд суд не наділений.
       Статтею 459 КПК України, на яку посилається заявник у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише вироків та ухвал, які ухвалені або постановлені у кримінальних провадженнях, а діюча норма КПК України не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.
       Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема принцип правової визначеності.
       Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (N 3236/03) у справі "Пономарьов проти України", жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.
       Суд також вважає, що посилання захсиника ОСОБА_2 на рішення ЄСПЛ в аспекті заявленого ним питання про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами є недоречним, оскільки ця справа стосувалася порушення права заявниці на апеляційне оскарження постановив суду у справі про адміністративне правопорушення, гарантованого ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Однак ні в указаній статті, ні в указаній справі не йдеться про можливість оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення до суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами.
       Враховуючи викладене, вважаю, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами судом апеляційної інстанції.

       Керуючись ст. ст. 7, 294 КУпАП, главою 24-1 КУпАП, -

п о с т а н о в и в: 

       Відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Майка М.Б. у відкритті провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 .
       Постанова оскарженню не підлягає.