УХВАЛА

12 листопада 2020 року 
м. Київ
справа №240/10925/19
адміністративне провадження №К/9901/27423/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е.,
суддів - Данилевич Н.А., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення   Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019  року   
у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
установив:
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати  індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016  року до 01 березня 2018 року в сумі 38627,99 грн.;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01 червня 2016 року по день фактичної виплати індексації.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період із 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року в сумі 38627,99 грн.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01  січня 2016  року по 01 березня 2018 року.
У решті позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано касаційну скаргу.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що судом першої інстанції винесено оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з наступного.
Касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
Із прохальної частини касаційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 – відмовити у повному обсязі. 
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року, яке оскаржується Військовою частиною НОМЕР_1 , було переглянуто в апеляційному порядку. 
Відповідно до положень   статті 349 КАС України   суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
6) у визначених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
7) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, визначених пунктами 1-6 частини першої цієї статті.
Ураховуючи те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06  лютого 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, а скаржником оскаржується лише рішення суду першої інстанції, останньому необхідно надати належні обґрунтування з приводу вимог касаційної скарги в частині постанови суду апеляційної інстанції у відповідності до   КАС України.
У відповідності до ст.329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
В касаційній скарзі не зазначено про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, не наведено таких причин та не заявлено про поновлення такого строку судом.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній відсутні посилання на відповідний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України та належне обґрунтування такого посилання.
Відповідно до частини другої      статті 332 КАС      України   до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених      статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення      статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати до суду касаційної інстанції:
- виправлену касаційну скаргу відповідно до кількості учасників у справі із зазначенням підстав для касаційного оскарження, викладених з урахуванням положень частини четвертої статті 328 КАС України, та їх обгрунтування, а також із зазначенням вимог у відповідності до   статті 349 КАС України;
- заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для такого поновлення.
Керуючись статтями      328, 329, 330, 332 КАС України,
ухвалив:
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення   Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто, а у випадку, якщо не буде подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                   В.Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                                                 Н.А. Данилевич
                                                                                                                                                                               Н.В. Шевцова