Постанова
Іменем  України 
02 листопада2020 року
м. Київ
справа № 703/2441/18
провадження № 61-17420св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані», товариство з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн»,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року в складі судді Опалинської О. П. та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2019 рокув складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Бородійчука В. Г., Єльцова В. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2018 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до товариства з  обмеженою відповідальністю «Самсунг Електронікс Україна Компані» (далі - ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані»), товариства з обмеженою відповідальністю «Сав-Дістрибьюшн» (далі - ТОВ «Сав-Дістрибьюшн») та просив зобов`язати ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» компенсувати йому вартість ремонту пилососа в сумі 900, 00 грн.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що 05 вересня 2014 року в магазині «Фокстрот» він придбав пилосос виробництва компанії «Самсунг Електронікс Ко., Лтд.» вартістю 807, 90 грн з гарантійним строком 3 роки та терміном служби 7 років. 
Протягом терміну служби двигун пилососа з невідомої йому причини перестав працювати, в зв`язку з чим він звернувся в сервісний центр ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», де йому здійснили заміну двигуна, але не безкоштовно, а за 900, 00 грн.
Вважав, що вказані недоліки пилососа допущені з вини виробника, які він мав би усунути за свій рахунок протягом 14 днів. З приводу повернення сплачених за ремонт пилососа коштів він звертався на гарячу лінію та з письмовою заявою до служби підтримки ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані», однак, у  поверненні коштів йому відмовлено, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 29  серпня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з  недоведеності позовних вимог, оскільки з  заявою про несправність пилососа позивач звернувся після закінчення гарантійного строку, а доказів наявності вини виробника у виникненні істотних недоліків придбаного товару матеріали справи не містять. 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11  червня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29  серпня 2019 року і ухвалити нове про задоволення позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій безпідставно стверджують про недоведеність ним позовних вимог, оскільки тягар доказування причини виникнення недоліку пилососа під час строку його придатності покладений не на споживача, а на продавця або його виготовлювача, в даному випадку імпортера. Проте, останній до суду не з`явився, свою невинуватість не довів, а отже висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову є помилковими.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
21 жовтня 2019 року справа № 703/2441/18 надійшла до Верховного Суду.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду               і вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». 
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються          у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Суди встановили, що 05 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 в магазині «Фокстрот» ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» придбав пилосос «SAMSUNG», модель VC С4325S3K, вартістю 807, 90 грн, гарантійний строк якого становить 3 роки.
01 червня 2018 року позивач сплатив на користь ТОВ «Ласк Сервіс» 900, 00 грн за ремонт пилососа, що підтверджується фіскальним чеком № 0003. 
14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до служби підтримки SAMSUNG із заявою про компенсацію вартості ремонту пилососа «SAMSUNG», в якій, зокрема, зазначив, що він, 05 вересня 2014 року придбав у магазині «Фокстрот» пилосос «SAMSUNG», модель VC SC20F70. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в  укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з  урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини першої статті 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.
Частиною першою статті 677 ЦК України передбачено, що законом або іншими нормативно-правовими актами може бути встановлений строк, зі спливом якого товар вважається непридатним для використання за призначенням (строк придатності).
За приписами статті 678 ЦК України (аналогічні норми містяться у статті 8  Закону України «Про захист прав споживача») покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 
1) пропорційного зменшення ціни; 
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 
2) вимагати заміни товару.
Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.
Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.
Відповідно до частини першої статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що  кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Установивши, що з  заявою про несправність пилососа позивач звернувся після закінчення гарантійного строку, а доказів наявності вини виробника ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані»у виникнення істотного недоліку товару матеріали справи не містять, при цьому будь-яких вимог до продавця ТОВ «Сав-Дістрибьюшн» позивач не заявляв, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи касаційної скарги про те, що при вирішенні даного спору тягар доказування обставин лежить на відповідачу ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані»як виробнику товару, суперечить положенням статті 81 ЦПК України, за якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Інші аргументи, наведені в касаційній скарзі, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність судових рішень не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. В  силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов?язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і відсутні підстави для їх скасування. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 червня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            
                                                                                                            С. О. Карпенко
                                                                        
                                                                                                            В. О. Кузнєцов