ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 жовтня 2020 року           справа №200/12281/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Міронова Г.М. 
                                  Сіваченка І.В.
при секретарі судового засідання Кобець О.А.,
за участю сторін по справі: 
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного (суддя - Голубова Л.Б.) від 03 грудня 2019 року (повний текст рішення складено 03 грудня 2019 року) у справі №200/12281/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.07.2019 року № 0006044613, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.07.2019 року №0006044613 на загальну суму 755 993,34 гривень.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15.07.2019 року №0006044613 на загальну суму 755993,34 гривень.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвали нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем вимог пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, а саме до складу податкового кредиту квітня 2019р. включено податкові накладні з дати складання яких минуло 1095 календарних днів. 
Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 17.05.2019 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість № 9102686995 за квітень 2019 року, в додатку 5 якої, до складу податкового кредиту віднесено суми податку на додану вартість в загальному розмірі 604794,67 гривень відповідно до податкових накладних: № 290233 від постачальника ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО» на суму ПДВ 302397,33 гривень, виписаної 29.02.2016 року, №31036 від постачальника ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО» на суму ПДВ 151198,67 гривень, виписаної 31.03.2016 року, № 30047 від постачальника ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО» на суму ПДВ 151198,67 гривень, виписаної 30.04.2016 року (а.с. 26-37).
Відповідачем проведено камеральну перевірку даних позивача, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за квітень 2019 року, за результатами якої складено акт               №314/28-10-46-13/31831942 від 18.06.2019 року (а.с. 12-15) та прийнято податкове повідомлення-рішення від15.07.2019 року № 0006044613 про нарахування податку на додану вартість в сумі 604794,67 гривень та застосування штрафних (фінансових) санкцій в суму 151198,67 гривень, а усього 755993,34 гривень (а.с. 17-18).
Підставою для прийняття спірного рішення послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у квітні 2019 року на загальну суму 604794,67 гривень.
Актом перевірки встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту квітня 2019 року включено податкові накладні з дати складання яких минуло 1095 календарних днів на загальну суму ПДВ 604 794,67 грн, а саме: постачальник «ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО», період складання податкової накладної - 02.2016 рік, сума ПДВ 302 397,33 грн.; постачальник «ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО», період складання податкової накладної - 03.2016 рік, сума ПДВ 151 198,67 грн.; постачальник «ТОВ «ДТЕК ЕНЕРГО», період складання податкової накладної - 04.2016 рік,  сума ПДВ 151 198,67 грн. 
За даними Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «ДЕТЕК ЕНЕРГО» протягом лютого-квітня 2016 року виписано на адресу ТОВ «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» податкові накладні: від 29.02.2016 року №290233 на загальну суму 1 814 383,99 грн., сума ПДВ 302 397,33 грн.; від 31.03.2016 року №31036 на загальну суму 907 192 грн., сума ПДВ 151 198,67грн.; від 30.04.2016 року №30047 на загальну суму 907 192,00 грн., сума ПДВ 151 198,67 грн.
За наслідками розгляду скарги позивача на прийняте податкове повідомлення-рішення від15.07.2019 року № 0006044613, ДФС України було прийняте рішення від 26.09.2019р., яким податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення/а.с.31-33/.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Задовольняючи позов та скасовуючи податкове повідомлення-рішення від15.07.2019 року №0006044613, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки позивач застосовує касовий метод обліку, то ним правомірно було включено до складу податкового кредиту квітня 2019 року суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних у лютому, березні та квітні 2016 року, списання коштів за якими здійснене саме у квітні 2019 року.
Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим виходячи з наступного.
Відповідно до п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
За приписами пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;  б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.10 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що платники податку, які постачають теплову енергію, природний газ (крім скрапленого), надають послуги з транспортування та/або розподілу природного газу, інші житлово-комунальні послуги, перелік яких визначений законом, послуги (роботи), вартість яких включається до складу плати за послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій чи послугу з управління багатоквартирним будинком, фізичним особам, бюджетним установам, незареєстрованим як платники податку, а також житлово-експлуатаційним конторам, управителям багатоквартирних будинків, квартирно-експлуатаційним частинам, об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків, іншим платникам податку, які здійснюють збір коштів від зазначених покупців з метою подальшого їх перерахування продавцям таких товарів (надавачам послуг) у рахунок компенсації їх вартості, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: а)придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг.
За приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. 
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.
Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.
Пунктом 44 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2022 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.
Норма цього пункту поширюється на операції, за якими дата виникнення першої з подій, визначених у пункті 187.1 статті 187 та у пункті 198.2 статті 198 цього Кодексу, припадає на звітні (податкові) періоди до 1 січня 2022 року. 
У відповідності з підпунктом 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата виникнення права на податковий кредит визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).
Колегія суддів вважає, що аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що касовий метод визначення дати виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту поширюється безпосередньо на операції з постачання, передачі, розподілу електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.
Як вбачається з матеріалів справи, у спірних правовідносинах ТОВ`ДТЕК ЕНЕРГО» було виписані позивачеві наступні податкові накладні:
- від 29.02.2016р. №290233 на загальну суму 1 814 383,99 грн., у т.ч. пдв 302397,33 грн. за надані послуги консультаційні з управління маркетингом та іншими бізнес-процесами;
- від 31.03.2016р. №31036 на загальну суму 907 192,00 грн., у т.ч. пдв 151 198,67 грн. за послуги консультаційні з управління маркетингом та іншими бізнес-процесами; 
- від 30.04.2016р. №30047 на загальну суму 907 192,00 грн., у т.ч. пдв 151 198,67 грн. за надані послуги консультаційні з управління маркетингом та іншими бізнес-процесами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах  позивач не набув права на формування податкового кредиту за касовим методом, а  відтак висновок відповідача про порушення позивачем норми пункту 198.6 статті 198 ПК України відповідає вимогам законодавства.
На підставі вищенаведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 139, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Донецького окружного адміністративного від 03 грудня 2019 року у справі №200/12281/19-а - задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного від 03 грудня 2019 року у справі №200/12281/19-а - скасувати.
У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 15.07.2019 року № 0006044613 на загальну суму 755993,34 грн. - відмовити. 
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 13 жовтня 2020 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 13 жовтня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 13 жовтня 2020 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          Г.М. Міронова

                                                                                             І.В. Сіваченко