Постанова
Іменем України                                      
                                                                                                
11 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 706/592/16-ц 
провадження № 61-21175ск18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Карпенко С. О., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» на рішення Христинівського районного суду Черкаської області 
від 19 січня 2017 року у складі судді Олійник М. Ф. та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року у складі колегії суддів: 
Новікова О. М., Ювшина В. І., Пономаренка В. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
 
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» (далі - 
ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля») з позовом про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.
 
На обґрунтування позову зазначав, що 10 листопада 2010 року між ним 
і ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» були укладені договори оренди строком на п`ять років двох земельних ділянок, які належать йому на праві приватної власності.
 
05 жовтня 2015 року він направив на адресу орендаря вимогу про повернення його земельних ділянок у зв`язку зі спливом строку дії договорів, проте відповідач відмовився повернути об`єкти оренди, вважаючи, що строк дії договорів не закінчився, оскільки його потрібно обраховувати починаючи 
з моменту їх державної реєстрації, а саме з 06 травня 2014 року, а не з моменту підписання таких договорів.
 
Посилаючись на те, що строк дії договорів оренди має обраховуватися 
з моменту їх підписання, тому строк їх дії закінчився 10 листопада 2015 року, 
і відповідач немає законних підстав користуватися земельними ділянками, ОСОБА_1 просив у судовому порядку зобов`язати ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» повернути належні йому на праві власності земельні ділянки та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 19 січня 
2017 року позов задоволено.
 
Зобов`язано ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» повернути 
ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 7124684000:05:001:0118, та земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер 7124684000:05:001:0134, що розташовані в адміністративних межах Малосевастянівської сільської ради Христинівського району Черкаської області.
 
Стягнено з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,20 грн.
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що моментом укладення договору є дата його підписання, тому договір припиняє дію після закінчення строку, який починається з моменту його укладення (10 листопада 2010 року), 
а не з моменту державної реєстрації, яка лише свідчить про набуття договором чинності (юридичної сили) і не може змінювати дати укладення договору.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року

рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 січня 
2017 року залишено без змін.
 
Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції і зазначив, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог. 
 
Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги
 
У квітні 2018 року ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» подала 
до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Христинівського районного суду Черкаської області 
від 19 січня 2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області 
від 15 лютого 2018 року скасувати й ухвалити нове рішення про відмову 
в задоволенні позову ОСОБА_1 .
 
Касаційна скарга мотивована тим, що поза увагою суду першої та апеляційної інстанцій залишилося те, що строк дії оспорюваного договору починається 
з моменту його державної реєстрації, оскільки такий порядок прямо передбачений законодавством, а саме положеннями статей 18, 20 Закон України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), та умовами договору оренди землі від 10 листопада 2010 року (пункт 43), отже, підстав для задоволення позову немає, оскільки на час подання позову цей строк не сплив.
 
Короткий зміст відзиву (заперечень) на касаційну скаргу
 
У поданому відзиві ОСОБА_1 просить касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, посилаючись на те, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, зводяться до переліку тих самих обставин, якими обґрунтовувалася апеляційна скарга, та до необхідності переоцінки доказів на стадії касаційного розгляду скарги.
 
На обґрунтування своєї позиції також зазначає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили, що строк дії договору оренду земельних ділянок потрібно обраховувати не з дати його реєстрації, а з дати підписання, тобто 
з 10 листопада 2010 року.
 
Також у відзиві позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції виконано в натурі, земельні ділянки йому повернено, а 29 березня 2017 року між

сторонами укладено угоду про відшкодування витрат передпосівного обробітку земельної ділянки, і з листопада 2015 року відповідач припинив сплачувати орендну плату за договором оренди.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року витребувано справу 
№ 706/592/16-ц з Христинівського районного суду Черкаської області.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14 квітня 2020 року справу передано судді Бурлакову С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року справу призначено 
до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що позивач ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок для ведення сільськогосподарського виробництва площею по 2,00 га кожна 
в адміністративних межах Малосевастянівської сільської ради Христинівського району Черкаської області, кадастрові номери 7124684000:05:001:0118 
та 7124684000:05:001:0134, на підставі державних актів на право приватної власності на землю, виданих 28 серпня 2002 року та 14 липня 2008 року.
 
10 листопада 2010 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» укладено договори оренди вказаних земельних ділянок.
 
Відповідно до пункту 3 договорів вони укладені строком на п`ять років 
з урахуванням періоду ротації основної сівозміни, але в будь-якому випадку 
до моменту закінчення збирання врожаю орендарем.
 
У пункті 22 договорів сторони узгодили, що передання земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-денний строк після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі.
 
Акти приймання-передачі земельних ділянок складені 10 листопада 2010 року.
 
Пунктом 43 договорів передбачено, що вони набирають чинності після 
їх підписання сторонами та державної реєстрації.
 
Право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124684000:05:001:0134 зареєстроване у реєстраційній службі Христинівського

районного управління юстиції Черкаської області 15 травня 2014 року на підставі договору оренди землі від 10 листопада 2010 року, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7124684000:05:001:0118 зареєстроване 
у реєстраційній службі Христинівського районного управління юстиції Черкаської області 06 травня 2014 року на підставі договору оренди землі від 10 листопада 2010 року.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних 
на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких 
не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, 
що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Оскільки касаційну скаргу подано до Верховного Суду у квітні 2018 року, 
її розгляд Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції, 
що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК Українивизначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні 
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги 
ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, 
що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права 
із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК Українипри виборі 
і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Зазначеним вимогам закону рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року відповідають не повністю.
 
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі 
ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
 
Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).
 
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
 
Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, 
є Закон України «Про оренду землі».
 
За змістом статей 18, 20 цього Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
 
Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. 
 
Отже, установивши, що згідно з пунктом 43 договорів оренди землі 
від 10 листопада 2010 року договори набирають чинності після підписання сторонами та їх державної реєстрації, яка відбулась 6 травня 2014 року 
та 15 травня 2014 року відповідно, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що строк дії цих договорів закінчився зі спливом п`яти років після підписання їх сторонами, тобто 10 листопада 2015 року, тому 
у позивача є всі законні підстави для витребування спірних земельних ділянок від відповідача та повернення цих земельних ділянок позивачеві.
 
Посилання ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу на те, що відповідач повернув йому земельні ділянки на виконання рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 січня 2017 року і це є підставою для залишення цього судового рішення без змін, колегія суддів не бере до уваги, оскільки касаційний суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права та згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Виконання ж судового рішення, яке в касаційному порядку визнається таким, 
що ухвалене з порушенням норм матеріального або процесуального права, 
не може бути підставою для залишення його в силі (без змін).

 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині 
або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права 
або порушення норм процесуального права.
 
Оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення не потребує встановлення фактичних обставин справи, ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню 
з прийняттям нової постанови про відмову в позові.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК Українисуд касаційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції 
та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; а також вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки за результатами касаційного перегляду справи ухвалені 
у справі судові рішення скасовано й прийнято нову постанову про відмову 
в задоволенні позову, то понесені відповідачем судові витрати у зв`язку 
з розглядом справи в суді апеляційної та касаційної інстанцій покладаються 
на позивача, отже з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля» підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору 
за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 212,64 грн та витрати, пов`язані 
зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, в розмірі 1 125,86 грн.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» задовольнити.
 
Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 19 січня 
2017 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 
2018 року скасувати.
 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» 1 212,64 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 1 125,86 грн судового збору за подання касаційної скарги.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська  	
Судді:	С. Ю. Бурлаков  	
 	А. Ю. Зайцев  	
 	С. О. Карпенко  	
 	Є. В. Коротенко