Постанова 
Іменем України 
 
09 вересня 2020 року
м. Київ
справа № 336/5551/18
провадження № 61-11337св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., 
Яремка В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Державне підприємство «СЕТАМ»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Акціонерне товариство «МетаБанк»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Акціонерного товариства «МетаБанк» та Державного підприємства «СЕТАМ» на постанову Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2019 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Полякова О. З.,

ВСТАНОВИВ:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог та рішень судів
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області), Акціонерне товариство «МетаБанк» (далі - АТ «МетаБанк»), про визнання електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними.
На обґрунтування позовних вимог посилалася на такі обставини. На виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій областіперебуває виконавче провадження з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «МетаБанк», правонаступником якого є АТ «МетаБанк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на земельну ділянку, що розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0496 га, з кадастровим номером 2310100000:07:029:0001, яка належить ОСОБА_1 .
Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 347805, сформованим ДП «СЕТАМ», 26 липня 2018 року відбулися електронні торги з реалізації вказаної земельної ділянки, переможцем яких визначений учасник № 25 з ціновою пропозицією в сумі 1 500 000 грн, якому було запропоновано оплатити придбане майно до 09 серпня 2018 року. Проте до 09 серпня 2018 року переможцем грошові кошти в зазначеній сумі не були внесені. 
15 серпня 2018 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол електронних торгів № 351943, згідно з яким переможцем торгів було визначено учасника № 14 з ціновою пропозицією в сумі 1 400 000 грн та визначено строк оплати придбаного майна, що спливав 30 серпня 2018 року. Проте до 30 серпня 2018 року переможцем грошові кошти в зазначеній сумі не були внесені.
03 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол електронних торгів № 355610, який визнав переможцем торгів учасника № 9 з ціновою пропозицією в сумі 520 000 грн і встановив обов`язок сплатити вартість набутого майна до 17 вересня 2018 року. Проте до 17 вересня 2018 року переможцем грошові кошти в зазначеній сумі не були внесені.
19 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол електронних торгів № 355610 та визнано переможцем учасника № 35, яким є третя особа у цій справі - АТ «МетаБанк».
Посилаючись на те, що проведення електронних торгів є правочином, при складанні протоколів проведення електронних торгів № 355610 та № 358328, яким визначено переможців учасників № 9 та № 35, відповідачем порушено вимоги статті 46 Закону України «Про іпотеку» та пункт 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), яким передбачено, що електронні торги оголошуються такими, що не відбулися, у випадку невнесення їх переможцем належної до сплати суми та за відсутності наступного учасника, що запропонував найвищу ціну, або за відмови такого учасника від внесення суми, позивач просила суд визнати електронні торги недійсними як такі, що не відповідають вимогам закону; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів № 358328, сформований 19 вересня 2018 року, згідно з яким АТ «Мета Банк» визнано переможцем торгів.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нормами Закону України «Про іпотеку» та Порядком реалізації арештованого майна передбачено підстави для визнання електронних торгів такими, що не відбулися, коло яких є вичерпним, а наведені позивачем обставини не є підставою для цього в розумінні пункту 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано недійсними електронні торги за лотом № 288803, що відбулися 26 липня 2018 року, на яких була реалізована земельна ділянка, кадастровий номер 2310100000:07:029:0001, загальною площею 0,0496 га, за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 358323, сформований 19 вересня 2018 року організатором торгів ДП «СЕТАМ», яким визначено переможцем учасника № 35 - ПАТ «МетаБанк».
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що якщо переможець прилюдних торгів і наступний учасник відмовилися від підписання протоколу про їх проведення та сплати належної суми за придбане майно, то прилюдні торги підлягають оголошенню такими, що не відбулися. Оголошення переможцем прилюдних торгів третього й наступних учасників прилюдних торгів, які запропонували найнижчу ціну, є порушенням порядку проведення торгів й такі дії не відповідають вимогам частини третьої статті 46 Закону України «Про іпотеку».
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг і позиції інших учасників
У червні 2019 року ДП «СЕТАМ» та АТ «МетаБанк» звернулися до Верховного Суду із касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили постанову Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2019 року скасувати, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2019 року залишити в силі.
Касаційні скарги мотивовані тим, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд послався на стару редакцію Порядку реалізації арештованого майна, який на момент проведення прилюдних торгів вже не діяв. На час звернення позивача до суду процедура проведення електронних торгів не була завершена в повному обсязі і правочину не відбулося, тобто позивач фактично оскаржує саму процедуру проведення електронних торгів, а не його результат, яким є акт. Оскільки переможця конкурсу - АТ «МетаБанк» та продавця - ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області не було визначено відповідачами у справі, тому суд має відмовити у задоволенні позову.
Відзив на касаційні скарги не надходив.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 рокувідкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою АТ «МетаБанк» та витребувано її матеріали.
Ухвалою Верховного Суду від 02 січня 2020 рокувідкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ДП «СЕТАМ».
Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2020 рокусправу призначено до судового розгляду.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційні скарги у цій справі подані у червні 2019 року, а тому вони підлягають розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Частиною першою статті 402 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам оскаржувані рішення не відповідають.
Судами встановлено, що в провадженні ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «МетаБанк», правонаступником якого є АТ «МетаБанк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема на земельну ділянку, що розташована на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0496 га, з кадастровим номером 2310100000:07:029:0001, яка належить ОСОБА_1 .
Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 347805, сформованим ДП «СЕТАМ», 26 липня 2018 року відбулися електронні торги з реалізації вказаної земельної ділянки, переможцем яких визначений учасник № 25 з ціновою пропозицією в сумі 1 500 000 грн, якому було запропоновано оплатити придбане майно до 09 серпня 2018 року. Проте до 09 серпня 2018 року переможцем грошові кошти в зазначеній сумі не були внесені. 
15 серпня 2018 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол електронних торгів № 351943, згідно з яким переможцем торгів було визначено учасника № 14 з ціновою пропозицією в сумі 1 400 000 грн, та визначено строк оплати придбаного майна, що спливав 30 серпня 2018 року. Проте до 30 серпня 2018 року переможцем грошові кошти в зазначеній сумі не були внесені.
03 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол електронних торгів № 355610, який визнав переможцем торгів учасника № 9 з ціновою пропозицією в сумі 520 000 грн і встановив обов`язок сплатити вартість набутого майна до 17 вересня 2018 року. Проте до 17 вересня 2018 року переможцем грошові кошти в зазначеній сумі не були внесені.
19 вересня 2018 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол електронних торгів № 355610 та визнано переможцем учасника № 35, яким є третя особа у цій справі - АТ «МетаБанк».
Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.
Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першої статті 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.
Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).
Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів. 
Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18) 
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Такого ж висновку дійшли Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) та Верховний Суд у постановах від 23 січня 2019 року у справі № 303/2845/15-ц (провадження № 61-17802св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18).
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 пред`явлено позов до ДП «СЕТАМ». Натомість ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та АТ «МетаБанк» (переможець торгів) залучені до участі у справі як треті особи. Позивач клопотань про залучення до участі у справі ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області та АТ «МетаБанк» як співвідповідачів не заявляла, а тому апеляційний суд дійшов помилкового висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки внаслідок неналежного складу відповідачіввідсутні підстави для задоволення позову. 
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 296/4345/18 (провадження № 61-291св20).
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов з підстав його обґрунтованості та доведеності, не звернув уваги, що до участі у справі не залучені особи, на чиї права та обов`язки впливає вирішення спору, а висновок про доведеність чи недоведеність позову можливий за участі у справі належних сторін. 
Отже, оскаржуване рішення апеляційного суду як і рішення суду першої інстанції ухвалені з порушенням норм процесуального права, що є підставою для їх скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав. 
Відмова у позові з наведеної підстави не позбавляє позивача на звернення до суду першої інстанції з відповідними позовними вимогами до всіх належних відповідачів.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
У зв`язку з наведеним, зважаючи на зміст порушення судами норм процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне вийти за межі доводів та вимог касаційної скарги на підставі частини третьої статті 400 ЦПК України, рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення з наведених вище підстав.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційних скарг АТ «МетаБанк» та ДП «СЕТАМ», скасування рішень судів попередніх інстанцій, то з позивача на корить АТ «МетаБанк» та ДП «СЕТАМ» підлягає стягненню сплачений ними за подання касаційних скарг судовий збір у розмірі по 1 409,60 грн.
Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційні скарги Акціонерного товариства «МетаБанк» та Державного підприємства «СЕТАМ» задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та постанову Запорізького апеляційного суду від 07 травня 2019 року скасувати, ухвалити нове рішення.
У позові  ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Акціонерне товариство «МетаБанк»,про визнання електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів недійсними відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МетаБанк» 1 409,60 грн - витрати зі сплати судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «СЕТАМ» 1 409,60 грн - витрати зі сплати судового збору.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                 О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                                             І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                   А. С. Олійник
 
                                                                                                                   С. О. Погрібний
 
                                                                                                                        В. В. Яремко