ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1763/20  Номер провадження 22-ц/814/2103/20	Головуючий у 1-й інстанції Предоляк  О.С.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М. 
за участю секретаря судового засідання Ачкасової О.Н.
розглянув у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 серпня 2020 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у об`єднаній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року ОСОБА_2 у межах розгляду цивільної справи № 524/1763/20 звернулася до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області із заявою про забезпечення позову, просила забезпечити позов шляхом встановлення заборони ОСОБА_1 чинити їй перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покладення на ОСОБА_1 обов`язку періодично надавати ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 для спілкування з ним – а саме з 18:00 неділі до 18:00 середи щотижня кожного місяця до ухвалення рішення у справі.
В обґрунтування заявленої вимоги посилалася на те, що ОСОБА_1 чинить перешкоди у спілкуванні з сином, а встановлення судом запропонованого графіку зустрічей забезпечить відновлення і налагодження стосунків з сином до вирішення судом питання про його місце проживання. 

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 серпня 2020 року заява ОСОБА_2 задоволена.
Заборонено ОСОБА_1 чинити перешкоди ОСОБА_2   у спілкуванні з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язано ОСОБА_1 періодично надавати ОСОБА_2   сина ОСОБА_3 для забезпечення спілкування сина з його матір`ю, а саме з 18 год. неділі до 18 год. середи, щотижня кожного місяця до ухвалення рішення у справі.
Ухвалу звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву ОСОБА_2 , залишив поза увагою відсутність у справі доказів вчинення ним перешкод у спілкуванні з сином, тоді як згідно роздруківки телефонних дзвінків, фотознімків із соціальних мереж вбачається вільне спілкування сина з матір`ю.
Крім того вказував, що заявниця приховала той факт, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради встановлено час для спілкування та побачення ОСОБА_2 з сином щотижня з 09-00 години ранку п`ятниці до 09:00 год. понеділка.
Вказував, що в разі задоволення заяви про забезпечення позову його права як батька дитини будуть порушені, оскільки йому залишиться лише один день для спілкування з сином.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Байдуж Ю.С., представник ОСОБА_2 , повторно навела доводи заяви про забезпечення позову та стверджує, що рішенням суду, яке оскаржується, забезпечено право заявниці на спілкування з сином, оскільки ОСОБА_1 продовжує перешкоджати їй у цьому. Стверджуючи про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області перебуває об`єднана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини. 
У шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають малолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, наразі, проживає з батьком.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічі матері з сином у порядку, що запропонований заявницею, є співмірними з предметом спору між сторонами і забезпечать як право на матері на спілкування з сином, так і інтереси сина. 

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.
Відповідно до положень ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Частиною другою ст.150 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Частиною третьою ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.
Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.
При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.
З матеріалів справи вбачається, що ключовим питанням для обох сторін спору є місце проживання їхнього сина. За станом на цей час ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 .
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1158 від 14.08.2020 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином гр. ОСОБА_2 » встановлено гр. ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином побачення щотижня з 09:00 год. п`ятниці до 09:00 год. понеділка з обов`язковим здійсненням матір`ю супроводу дитини з місця її перебування на побачення та повернення дитини за місцем її фактичного проживання (а.с.41).
З фотознімків, розміщених у соціальних межах, вбачається, що ОСОБА_2 спілкується з сином ОСОБА_3 та проводить з ним час, розважаються. Фотознімки датовані 09 січня 2020 року, 08 березня 2020 року, 05 квітня 2020 року, 10 квітня 2020 року, 11 травня 2020 року, 25 травня 2020 року, 25.06.2020 року, 04.07.2020 року, 07.07.2020 року, 04.08.2020 року (а.с.29- 40).
Наведені докази спростовують твердження заяви про забезпечення позову щодо вчинення ОСОБА_1 перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні із сином.
До заяви про забезпечення позову не долучено жодного доказу у підтвердження доводів про перешкоджання ОСОБА_1 заявниці у спілкуванні із сином. Суду не надано доказів про невиконання ОСОБА_1 рішення органу опіки та піклування, яким встановлений графік побачень матері з дитиною. 
Отже, наявні у справі докази дають підстави обґрунтовано вважати, що на цей час ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , не позбавлена можливості спілкуватися зі своїм сином.
При вирішенні будь-якого спору щодо дитини, у тому числі і про її місце проживання, у першу чергу мають бути забезпечені інтереси самої дитини, а вже тільки потім – інтереси батьків (ст.7, ст.141, ст.161 СК України, ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.1 ст.3, ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява №2091/13, параграф 76; рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, параграф 54).
На переконання апеляційного суду визначений рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1158 від 14.08.2020 року «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином гр. ОСОБА_2 » графік побачень з сином ОСОБА_3 - щотижня з 09:00 год. п`ятниці до 09:00 год. понеділка з обов`язковим здійсненням матір`ю супроводу дитини з місця її перебування на побачення та повернення дитини за місцем її фактичного проживання в повній мірі забезпечує інтереси малолітнього сина, оскільки для дітей основним є перебування у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. 
Окрім того, головним є те, що як ОСОБА_2 , так і суд першої інстанції не взяли до уваги загальновідому обставину – оголошений у країні карантин у зв`язку з пандемією COVID-19, адже перебування поза межами свого місця проживання і контактування з іншими особами об`єктивно збільшує ризик зараження. 
Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення по суті заявлених вимог. 
Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву  ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада2020 року.

      Головуючий суддя                                                     О.А.Лобов 

     Судді                                                                          А.І.Дорош

В.М.Триголов