ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 р.	Справа № 440/7317/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Петрова) по справі № 440/7317/20
          за позовом         Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області  
          до         Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростгруп-Енерго"                
          про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,

ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Полтавській області  (далі – позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна  Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростгруп-Енерго" за адресою: Полтавська область м. Кременчук, вул. Київська, буд. 76, застосованого рішенням начальника Головного  управління ДПС у Полтавській області від 09.12.2020.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 відмовлено у відкритті провадження. 
Роз`яснено заявнику, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою та право на звернення до суду з тими самими вимогами в загальному порядку.
Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просив її скасувати  та направити справу для продовження розгляду  до суду першої інстанції.
В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскарження підприємством наказу податкового органу про проведення перевірки є по суті запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, а не є спором про право в контексті ч.4 ст. 283 КАС України. Крім того , роз`яснення судом першої інстанції , що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою  заявою та право на звернення до суду з тими самими вимогами  в загальному порядку суперечить нормам законодавства та правовій позиції Верховного Суду , викладеній в постанові від 26.06.2020 у справі № 280/2993/19.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Ростгруп-Енерго" (далі – ТОВ"Ростгруп-Енерго", позивач) не надав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 4 ст.  229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що ТОВ "Ростгруп-Енерго" зареєстроване як платник податків за основним місцем обліку в Головне управління ДПС у Полтавській області (Кременчуцьке управління, Кременчуцька ДПІ (м. Кременчук)). 
08.12.2020 начальником Головного управління ДПС у Полтавській області на підставі  пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" наказано провести з 09.12.2020  фактичну перевірку ТОВ "Ростгруп-Енерго"  тривалістю 10 діб за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Київська, будинок № 76, за період з 01.04.2020 по 30.11.2020 у порядку, встановленому Податковим кодексом України, що підтверджується наказом №2380 (а.с. 14).
На підставі наказу та направлень на перевірку від 08.12.2020 № 748, № 749 та № 750 посадові особи ГУ ДПС у Полтавській області прибули для проведення фактичної перевірки за місцезнаходженням ТОВ "Ростгруп-Енерго".
Директор ТОВ "Ростгруп-Енерго" відмовився від підписання направлень на проведення перевірки та отримання копії наказу про проведення фактичної перевірки посадова особа, про що складено акти відмови від підписання (ознайомлення)  направлень на проведення фактичної перевірки, про неможливість проведення перевірки, про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки від 09.12.2020 (а.с. 18-20).
09.12.2020 позивачем  прийнято рішення №3 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника ТОВ "Ростгруп-Енерго" (а.с. 21).
ТОВ "Ростгруп -Енерго" оскаржено в судовому порядку наказ  ГУ ДПС у Полтавській області від 08.12.2020 № 2380 про проведення фактичної перевірки та рішення  про застосування умовного адміністративного арешту майна платника.
Позивач, з метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна звернувся до суду з заявою, в порядку визначеному ст. 283 КАС України.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з наявності спору про право, оскільки ТОВ "Ростгруп-Енерго" оскаржено в судовому порядку наказ про проведення фактичної перевірки та рішення про застосування адміністративного арешту майна, що слугували передумовою виникнення підстав для звернення до суду з заявою про  застосування спеціальних заходів за статтею 283 КАС України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п. 94.1. ст. 94 Податкового кодексу України (далі – ПК України) адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Відповідно до пп. 94.2.3. п. 94.2. ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.
Згідно п. 94.6. ст. 94 ПК України керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
Як встановлено п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Особливості здійснення провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів регулюються статтею 283 КАС України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
При цьому, згідно ч. 4 ст. 283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Колегія суддів зазначає, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що стало підставою виникнення обставин для внесення відповідного подання.
При цьому, КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право, а отже у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 29.03.2018 у справі №808/2813/17, від 14.11.2018 у справі № 818/907/16, від 28.11.2019 у справі № 640/9094/19.
З матеріалів справи вбачається, що наказ про проведення фактичної перевірки від № 2380 від 08.12.2020 та рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника оскаржено ТОВ "Ростгруп-Енерго" до адміністративного суду, про що свідчить ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі №440/7360/20 (а.с. 50-51). 
Оскарження товариством наказу про проведення перевірки, на думку колегії суддів, є способом захисту, спрямованим на відновлення порушеного права, зумовленого наслідками такого контрольного заходу.
У спірній ситуації звернення до суду з заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна витікає з правовідносин, які виникли у зв`язку з недопуском до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу.
Відтак, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про її проведення) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах, що виключає можливість розгляду заяви контролюючого органу про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Посилання скаржника на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28 серпня 2018 року (справа №804/19780/14) щодо відсутності спору про право у разі оскарження наказу про проведення перевірки, є безпідставними, оскільки касаційним судом рішення у вказаній справі ухвалено за інших фактичних обставин, а саме за наявності скарги на дії посадових осіб контролюючого органу щодо проведення перевірки в порядку досудового (адміністративного) оскарження.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.
Відмовлячи у відкритті провадження суд першої інстанції  також рооз`яснив заявнику, що відмова у відкритті провадження за заявою  унеможливлює право на звернення до суду з такими самими вимогами в зальному порядку, проте такі висновки суду   є помилковим та суперечать ч.5 ст.283 КАС України.
Колегія суддів зазначає, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до  ст. 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві).
Відмова у відкритті провадження відповідно до ч. 5 ст. 283 КАС України дає право податковому органу звернутись в порядку загального провадження, але таке звернення можливе і без попереднього звернення до суду в порядку, визначеному ст. 283 КАС України, оскільки спір про право може виникнути і на етапі застосування адміністративного арешту податковим органом, а тому звернення  до суду з заявою відповідно до ст. 283 КАС України в такому випадку може бути недоцільним.  Суд повинен перевірити обгрунтованість застосування адміністративного арешту майна, та в разі наявності спору про право, такий розгляд здійснюється в загальному позовному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає,  що висновок суду першої інстанції про те, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює право на звернення до суду з тими самими вимогами в загальному порядку є помилковим, а тому в цій частині рішення суду підлягає зміні, шляхом виключення з абзацу 2 резолютивної частини рішення слів "право на звернення до суду з тими самими вимогами в загальному порядку".
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України  підставами для зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області  задовольнити частково.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року по справі № 440/7317/20  змінити, виключивши з абзацу 2 резолютивної частини рішення  слова "та право на звернення до суду з тими самими вимогами в загальному порядку".
В іншій частині ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 року по справі № 440/7317/20 - залишити без змін .
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова