ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року 

м. Київ
справа № 405/1719/17 (2-а/405/66/17)
адміністративне провадження № К/9901/5690/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області
на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.07.2017 (суддя Шевченко І.М.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017 (колегія у складі суддів Добродняк І.Ю., Бишевської Н.А., Семененка Я.В.)
у справі №405/1719/17
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, 
за участю третіх осіб - Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справи України в Кіровоградській області, 
про визнання протиправними дій.

I. РУХ СПРАВИ

1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, треті особи: Національна поліція України, Міністерство внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області в якому просив:
-          визнати неправомірним рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області № 2043/01/28-2016 від 04.10.2016 про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності;
-          зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до інвалідності.
2.          Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачами права позивача на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності, яка пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ України.
3.          Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 31.07.2017, зміненою в частині розподілу судових витрат постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено:
-          визнано неправомірним рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 04.10.2016 № 2043/01/28-2016 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги;
-          зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області призначити та виплати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 .
4.          У касаційній скарзі Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 06.02.1999 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ.
6.          07.11.2015 ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліції, де проходив службу в органах Національної поліції до 25.03.2016.
7.          25.03.2016 наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №   47 о/с ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» через хворобу.
8.          Відповідно до виписки з акту МСЕК від 02.08.2016 № 171775 та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 171755 ОСОБА_1 з 11.07.2016 встановлено ІІІ групу інвалідності по захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справи.
9.          06.09.2016 позивач подав до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю.
10.          Листом № 2043/01/28-2016 від 04.10.2016 Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області повідомило позивача, що законодавством не передбачено виплату одноразової грошової допомоги поліцейським в разі втрати ним працездатності від захворювання, отриманого в період проходження служби в органах внутрішніх справ.
11.          Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся з позовом до суду.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виходив з того, що оскільки позивач при виконанні службових обов`язків отримав захворювання, внаслідок якого йому встановлена інвалідність, на час проходження відповідного медогляду ОСОБА_1 працював в Нацполіції, то він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про Національну поліцію».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13.          Відповідач у касаційній скарзі наголошує, що інвалідність позивача пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, у зв`язку з чим відсутнє визначення позивачу інвалідності, пов`язаної з проходженням ним служби в поліції. Тому відсутні підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги на підставі статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки зазначена норма застосовується лише щодо осіб, інвалідність яких пов`язана зі службою в поліції.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків. 
15.          Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16.          07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
17.          До набрання чинності вказаним Законом порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850, Постанова № 850 відповідно).
18.          Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
19.          На виконання вимог статті 23 Закону України «Про міліцію» Постановою № 850 затверджено Порядок.
20.          Відповідно до п. 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
21.          Днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії (п. 2 Порядку № 850).
22.          Згідно з п. 5 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII (набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію».
23.          Разом з тим, за змістом п. 15 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію» зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.
24.          Згідно з частиною 2 статті 97 Закону № 580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (далі - МВС).
25.          З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97 - 101 Закону № 580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджений, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4).
26.          Згідно із п. 1 Розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
27.          Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку №4).
28.          Відповідно до частини 1 статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
29.          Відповідно до п. 5 розділу III Порядку № 4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
30.          За правилами п. 1 розділу IV Порядку № 4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
31.          Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку № 4).
32.          Таким чином, як Порядком № 850, так і Порядком № 4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.
33.          При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, відповідно до Порядку № 850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку № 4 - з проходженням служби в поліції.
34.          Разом з тим, в законодавстві була наявна прогалина щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, оскільки не було визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги особам, які після звільнення з органів внутрішніх справ продовжили службу в Національній поліції та яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але під час служби в органах поліції або після звільнення з цих органів.
35.          Тому Верховний Суд у постанові від 12 березня 2019 року у справі №822/1667/16, вирішуючи питання визначення порядку та належного органу, до компетенції якого входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському, якому інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, дійшов висновку, що виплата такої допомоги має здійснюватися органами Національної поліції на підставі норм Закону № 580-VIII та у відповідності до Порядку № 4.
36.          Про обґрунтованість такого висновку свідчать і подальші зміни в законодавстві, що регулює спірні правовідносини.
37.          Так, Міністерством внутрішніх справ України прийнято наказ від 12 вересня 2016 року № 916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», яким пункт 5 розділу I Порядку № 4 доповнено підпунктом 4 стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога. За його змістом встановлення інвалідності поліцейському внаслідок захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, є також обставиною, за якої поліцейському призначається одноразова грошова допомога.
38.          Крім того, задля усунення прогалини в законодавстві 08 червня 2017 року було прийнято Закон України № 2097 «Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», яким право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності розповсюдили також на поліцейських, у яких втрата працездатності настала внаслідок захворювання або поранення, отриманого внаслідок виконання завдань міліції або під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, який набрав чинності 12 липня 2017 року, установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", які визнані інвалідами або отримали поранення до набрання чинності цим Законом.
39.          Поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про національну поліцію», виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку №4.
40.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, 07 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до ГУ Нацполіції, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону № 580-VIII, а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком № 4
41.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
42.          Відповідно до статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
43.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду міста Кіровограда від 31 липня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №405/1719/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб