Номер провадження: 22-ц/813/6862/20 
Номер справи місцевого суду: 522/4632/19
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С.,
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року про відстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних

                                                                   В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року, ОСОБА_4 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.
Рішенням Приморського районного суду від 10 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) інфляційні втрати у розмірі 19731 (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять одну) грн. 04 коп. та три відсотки річних у розмірі 6171 (шість тисяч сімдесят одна) грн.
13.04.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про відстрочку виконання рішення суду, в якій просить відстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, на строк 1 рік.
Заява мотивована тим, що заявник тяжко хворий та потребує постійного обстеження та лікування. Такі обставини не були предметом розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, втім існували ще до виникнення спору. Заявник просить відстрочити виконання рішення, адже у разі виявлення прогресування хвороби він буде змушений мобілізувати всі свої кошти задля збереження свого життя. Також вказує, що рішення стягуються інфляція та три відсотки річних. У виконавчому провадження з основної суми боргу за рахунок майна ОСОБА_3 отримали кошти ОСОБА_5 та її син.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року заяву ОСОБА_3 про відстрочку виконання рішення – задоволено частково.
Відстрочено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, до 10.09.2020 року.
В іншій частині заяви – відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року про відстрочення виконання рішення та винести ухвалу про відмову у задоволенні заяви  ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення суду.
В судове засідання, призначене на 10.12.2020 року,  сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.
09.12.2020 року від ОСОБА_2 надійшла на електронну адресу суду заява про розгляд справи за її відсутністю.
Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.
Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).
На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посиленихпротиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».
Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинностіз 26 жовтня 2020 року.
Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому вирішені питання про забезпечення позову, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).   Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року стягнуто з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) інфляційні втрати у розмірі 19731 (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять одну) грн. 04 коп. та три відсотки річних у розмірі 6171 (шість тисяч сімдесят одна) грн. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2020 року вказане рішення залишено без змін. 
ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 видане УМВС України в Одеській області.
ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД №052641 від 12.08.2010 року.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на виконання вищевказаного рішення Приморським районним судом м. Одеси 30.03.2020 року видано виконавчий лист.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_3 про відстрочення виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник надав належні та допустимі докази наявності в нього проблем зі здоров`ям та знаходження у скрутному матеріальну становищі, що унеможливлює та ускладнює виконання судового рішення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).
Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду вцілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.
При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.
З аналізу наведених норм слідує, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Крім того апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_2 сама є інвалідом другої групи та ухвалена постанова суду першої інстанції ставить сторін у нерівне положення.
На вказані посилання апелянта, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом перевірено факт наявності інвалідності другої групи, як у ОСОБА_3 , про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 видане УМВС України в Одеській області, так і у ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД №052641 від 12.08.2010 року.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховано те, що вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення не може ставити сторін у нерівне положення, як стверджує ОСОБА_2 , з огляду на те, що судом не досліджується питання рівності сторін в психологічному, фізіологічному, матеріальному стані, судом лише досліджується питання наявності у заявника виключних обставин, що зумовлюють необхідність у відстроченні виконання рішення.
Такими виключними обставинами є наявність у ОСОБА_3 статусу інваліда другої групи та наявність проблем зі здоров`ям, які тягнуть за собою обстеження та лікування, що впливають на виконання рішення суду, тому на думку суду апеляційної інстанції, подана заява ОСОБА_3 є обгрунтованою.
Відповідно до частини 5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку щодо необхідності залишення без змін оскаржуваної ухвали суду з огляду на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції щодо необхідності відстрочення виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. 
На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2020 року про відстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складено 18.12.2020 року.

Головуючий: Т.В. Цюра

Судді:                                                               О.С. Комлева

Л.А. Гірняк