Справа № 446/436/20                                                Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю. 
Провадження № 33/811/1002/20                                  Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І.І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року, -
з участю правопорушника ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 85 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Повернуто ОСОБА_1 вилучене згідно протоколу №0256 від 14 листопада 2019 року майно.
Згідно постанови судді, відповідно до протоколу №0256, ОСОБА_1 14 листопада 2019 року, близько 03.00 год. проводив вилов риби на водосховищі Корчівське, забороненими знаряддями лову - сіткою ставною, чим порушив п.3.15 «Правил спортивного та любительського рибальства».
В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням матеріального та процесуального права.
Зазначає, що ст. 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності в суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи в його вчиненні в разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний кодекс не містить, а відтак, провадження в справі не може бути закрито без встановлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вважає, що суд першої інстанції проявив упередженість та при вирішенні справи прийшов до передчасних та помилкових висновків.
Просить скасувати постанову Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року та закрити справу щодо нього у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.
Також просить визнати протиправними дії головного державного інспектора Львівського рибоохоронного патруля Панасюка Ю.І. щодо складання відносно нього - ОСОБА_1 протоколу №0256 від 14 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 85 КУпАП.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та категорично заперечив свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Так, відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом, необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.
Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Отже, закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Водночас, слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п.1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).
В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити обґрунтоване судове рішення.
Разом з тим, місцевим судом в порушення вищенаведеного та принципів повноти і об`єктивності судового розгляду, взагалі не було досліджено та не дано оцінку матеріалам справи.
Відсутність належної мотивації висновків суду призводить до того, що сторона позбавляється можливості обґрунтувати свою позицію під час оскарження постанови, а суд вищої інстанції - переглянути таку.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1  - задоволити частково. 
Постанову судді Сокальського районного суду Львівської області від 18 червня 2020 року відносно  ОСОБА_1  скасувати та направити матеріали справи на новий судовий розгляд.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя судової палати 
з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду    Галапац І.І.