ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року	Львів	Справа № 260/858/19 пров. № А/857/6774/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                            Обрізко І.М., 
суддів                                                                                Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,
за участю секретаря судового засідання                              Лутчин А.М.,                    
за участю представника позивача                                        Стародубець М.В.,                    
                                        
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року, прийняте суддею Ващилін Р.О. у місті Ужгороді, повний текст складений 26.03.2020 року у справі за позовом Державної авіаційної служби України до ОСОБА_1 , виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно - будівельного контролю, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород» про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,- 
                                                                  встановив:
Державна авіаційна служба України (надалі – Державіаслужба , позивач) звернулася з позовом, в якому просить зобов`язати Гулеватого К.В. виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 року №162; зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва; визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №44/03-01/18, затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 12.06.2018 року №43-М та скасувати їх;  визнати протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі сертифікату №ЗК162183380889 та скасувати його.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що на момент розгляду даної справи ОСОБА_1 отримав погодження на об`єкт будівництва від експлуатанта аеродрому та провайдера аеронавігаційного обслуговування, тому рішення №162 Державіаслужби в цій частині являється виконаним (згідно висновку №56 від 06.02.2020 року Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт «Ужгород», такий об`єкт не є перешкодою на приаеродромній території аеродрому «Ужгород» та не впливає на безпеку польотів і не підлягає обов`язковому погодженню Державіаслужбою України) (а.с.87-88, том 2).
З приводу вимоги про знесення самочинного будівництва, то подібне є крайнім заходом  і відсутні докази про неможливість перебудови об`єкта чи особа відмовляється від перебудови. Відтак, вимоги безпідставні.
Відносно вимог до Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, то Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт «Ужгород» повідомило раду про розміри приаеродромної території лише 15.01.2019 року (лист №27/01-15 а.с.43 -44, том 1), а в обов`язки входить надання такої інформації ч.4 ст. 69 ПК України, тому станом на день видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень забудови (12.06.2018 року) не було надано інформації про розміри приаеродромної території.
Щодо вимог правомірності видачі містобудівних умов та обмежень забудови та їх скасування, то ч.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено вичерпний перелік документів, які слід подати з метою їх отримання, а ч.4 ст.29 Закону передбачено виключні підстави для відмови у їх отриманні, не передбачено відмову з підстав неподання забудовником погодження Державіаслужби.
Надаючи правову оцінку позовним вимогам до Управління ДАБК з приводу видачі сертифікату, то ч.7 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено виключні підстави для відмови, яких позивачем не наведено та документально не підтверджено.
Також зазначено, що питання видачі сертифікату урегульовано ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком №461, а заходи нагляду врегульовані ст.41-1 цього Закону та Порядком здійснення державного архітектурно – будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №698 від 18.08.2015 року. Питання є різні за змістом реалізації повноважень, тому суд не може визнати протиправність видачі сертифікату з мотивів непроведення заходів архітектурно – будівельного нагляду, оскільки з вимогами щодо останнього позивач не звертався 
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Державіаслужба подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права. 
В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що ОСОБА_1 порушено законодавство щодо погодження об`єкту з Державіаслужбою, тому прийнято рішення про припинення будівництва, яке не оскаржено і є дійсним.
Отримання висновків ОСОБА_1 у Закарпатському обласному комунальному підприємству «Міжнародний аеропорт «Ужгород» та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України не знівельовує необхідність погодити будівництво у Державіаслужбі, чого зроблено не було. Отже, рішення не виконано.
Поскільки Управління містобудування та архітектури не вчинило дій щодо погодження об`єкта будівництва з Державіаслужбою, тому така бездіяльність є протиправною (ч.2 ст.79, ст.69 ПК України).
Відповідно до ч.3 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» однією з підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної  документації  на місцевому рівні.
Причому планувальні обмеження є складовою частиною містобудівних умов та обмежень, без яких останні будуть вважатися такими, що не відповідають вимогам законодавства.
Крім того, дозвіл на використання будівельних робіт видається з урахуванням будівельних норм, стандартів і правил на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки п.30 Порядку №466 передбачено, що підставою для відмови у видачі дозволу є, зокрема, невідповідність поданих документів вимогам законодавства. Отже, враховуючи, що містобудівні умови видані з порушенням законодавства, тому документи, прийняті на їх основі також є такими, що видані з порушенням і підлягають скасуванню, зокрема, сертифікат про готовність об`єкта до експлуатації.
Звертається увага на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 06.02.2019 року  у справі №810/3046/17. Відтак, Державіаслужба діє не у власних інтересах, а в інтересах суспільства.
Маються покликання на рішення Європейського суду з прав людини.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
ОСОБА_1  подано відзив на апеляційну скаргу, де звертається увага на відсутність припису по інституту самочинного будівництва, а думка позивача є суб`єктивною. Відсутні ознаки з приводу об`єкта, які охоплюються ст.376 ЦК України щодо самочинного будівництва. Будівництво введено в експлуатацію, про що свідчить сертифікат. Врешті обґрунтування відзиву співпадають із мотивами судового рішення.
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено, що 22.02.2019 року на адресу Державіаслужби надійшов акт обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України від 11.02.2019 року №01, затверджений в.о. директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» 11.02.2019 року (надалі – ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород») (а.с. 49 – 55, т. 1).
Як вбачається із зазначеного акту обстеження, таке було проведено у період з 15.11.2018 року по 25.01.2019 року комісією за участі представників СБУ в Закарпатській області на підставі наказу від 14.11.2018 року №102.
Відповідно до п. 3 акту при обстеженні приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням вимог Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, були здійснені виїзди на об`єкти будівництва, що ведуться без узгодження з експлуатантом аеродрому, провайдером аеронавігаційного обслуговування, без погодження, серед яких, за адресою: АДРЕСА_1 , вид об`єкта – «Будівництво офісного-житлового комплексу», забудовник – ОСОБА_1 .
На підставі акту обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України від 11.02.2019 року №01, враховуючи здійснення будівництва на приаеродромній території аеродрому «Ужгород» без попереднього погодження місця розташування і висоти такого об`єкта будівництва з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування, Державіаслужбою винесено рішення №162 від 14.03.2019 року про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу України) на приаеродромній території, яким Державіаслужба вимагала негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_1 , що здійснюється ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства. Окрім того, ОСОБА_1 або уповноважену особу зобов`язано невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на приаеродромній території відповідно до вимог пунктів 56, 57, 60 Положення про використання повітряного простору України та у спосіб, передбачений Порядком погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (а.с. 25, т. 1).
В подальшому 04.04.2019 року Державіаслужбою на адресу Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, Ужгородської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Ужгородської міської ради (далі – Управління ДАБК) були скеровані звернення щодо надання копій документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та/або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, в зазначеному зверненні Державіаслужба просила зазначених суб`єктів владних повноважень в межах компетенції вжити заходи, спрямовані на припинення будівництва без передбачених чинним законодавством України погоджень, про результати яких додатково повідомити уповноважений орган (а. с. 26 – 29, 32 – 35, т. 1).
Однак, зазначеними у зверненні адресатами витребувані документи надані не були.
Листом №1007-1-18/471 від 18.04.2019 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області повідомило, що відповідно до законодавчих змін з 10.09.2016 року функції державного архітектурно-будівельного контролю на території м. Ужгород здійснює Управління ДАБК Ужгородської міської ради, з огляду на що з приводу порушених у зверненні питань рекомендовано звернутися до уповноваженого органу (а.с. 41 – 42, т. 1).
Листом №1210/03-06 від 06.05.2019 року Виконавчий комітет Ужгородської міської ради повідомив Державіаслужбу про те, що суб`єктами правовідносин на предмет погодження наміру забудови та здійснення будівництва на приаеродромній території є Державіаслужба, експлуатант аеродрому, орган місцевого самоврядування, яким надані вихідні дані для проектування, а також фізичні та юридичні особи, які здійснюють будівництво в межах приаеродромної території, оскільки саме на етапі видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки вчиняються зазначені дії. Разом з тим, функції державного архітектурно-будівельного контролю здійснюються на етапі виконання підготовчих та будівельних робіт, а також прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Тому органи державного архітектурно-будівельного контролю на вказаному етапі забудови вправі перевіряти тільки наявність у замовника будівництва містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, належним чином розробленої проектної документації на будівництво, проходження такою експертизи у разі її обов`язковості, здійснення будівельних робіт у відповідності до проектних рішень та будівельних норм, а також вихідних даних на проектування. Отже, не погодження наміру забудови у порядку, визначному Повітряним кодексом України, у разі відсутності посилання на необхідність здійснення такого в містобудівних умовах та обмеженнях не може бути належною підставою для відмови забудовнику у видачі дозвільних документів (а.с. 36 – 40, т. 1).
У відповідь на скероване Державіаслужбою звернення листом від 23.05.2019 року Управління містобудування та архітектури повідомило, що при наданні містобудівних умов та обмежень перевіряється відповідність цільового і функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні, якою в даному випадку є генеральний план м. Ужгорода, затверджений рішенням ХХІХ сесії Ужгородської міської ради ІV скликання №313 від 04.06.2004 року, яким передбачено перенесення регулярних рейсів на аеродром «Мукачево» та скорочення злітно-посадкової смуги аеродрому «Ужгород». Проте на момент надання зазначених містобудівних умов та обмежень експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планувальних обмежень та схеми меж приаеродромної території, які б візуалізували необхідні обмеження (а. с. 30 – 31, т. 1). 
Згідно з п. 1 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою КМ України № 520 від 08.10.2014 року,  Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Відповідно до п. 30 частини третьої цього Положення основними завданнями Державіаслужби є: погодження місця розташування, висоту об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації.
Згідно з п. 1.2 Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 721 від 30.11.2012 дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форм власності, які займаються будівництвом об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, провайдерів аеронавігаційного обслуговування та експлуатантів аеродромів (вертодромів).
Відповідно до п. 3.4 Порядку № 721 від 30.11.2012 року Державіаслужба України розглядає матеріали, проводить оцінку розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням висновку експлуатанта, висновку провайдера, та надає висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 5 до цього Порядку).
У відповідності до п. 10 ст. 69 Повітряного кодексу України № 3393-VI від 19.05.2011 року  органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.
У постанові від 06.02.2019 року у справі № 810/3046/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Державіаслужба є уповноваженим органом з питань цивільної авіації, до повноважень якого належить погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації. За рішенням Державіаслужби органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані припинити будівництво до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.
Аналіз наведених вище положень статті 69 ПК України у взаємозв`язку з нормами Положення № 520 та Порядку № 721 дає підстави для висновку про те, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.
Так, позивач зазначає, що під час проведення перевірки приаеродромних територій аеродрому були встановлені будівництва не погоджені з Державіаслужбою.
Зокрема, процедура звернення суб`єктів за погодженням місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації передбачено Порядком погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України № 721 від 30.11.2012 року.
Відповідно до п. 2.1 Порядку, погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, здійснює Державіаслужба України з урахуванням висновку експлуатанта аеродрому (вертодрому) щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромних територіях, форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку, а також висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, які повинні бути отримані заявником.
Процедура погодження здійснюється фахівцями Державіаслужби України на підставі Заявки, яка реєструється в день її надходження (п. 2.3 Порядку).
Судом із матеріалів справи встановлено, що рішенням Державіаслужби від 14.03.2019 року №162 ОСОБА_2 зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Вілмоша Ковача, а також невідкладно вжити заходи щодо погодження місця розташування та висоти об`єкта на приаеродромній території відповідно до вимог пунктів 56, 57, 60 Положення №954 та у спосіб, передбачений Порядком.
Відповідно до ч. 10 ст. 69 ПК України, органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.
Судом першої інстанції вірно звернута увага на те, що норми чинного законодавства встановлюють обов`язковість рішень Державіаслужби, що стосуються припинення будівництва, у разі недотримання законодавства у сфері авіаційної безпеки.
Із матеріалів справи встановлено, що наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради №43-М від 12.06.2018 року було затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта «Будівництво офісно-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_3 , замовником яких є ОСОБА_1 (а.с. 3 – 5, т. 2).
Сертифікатом ЗК 162183380889, виданим Управлінням ДАБК 04.12.2018 року, засвідчено відповідність закінченого будівництва об`єкта «Будівництво офісно-житлового комплексу» ( АДРЕСА_1 ) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації (арк. спр. 29, т. 2).
Крім того, 03.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» із заявами №79/1-15 та №81/01-15 щодо погодження умов будівництва багатоквартирного житлового будинку в тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами розгляду яких надано висновок №56 та №58 від 06.02.2020 року щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромній території, відповідно до яких такий об`єкт будівництва не є перешкодою на приаеродромній території аеродрому «Ужгород» та не впливає на безпеку польотів згідно з першою групою критеріїв оцінки; об`єкт, що не є заввишки 45 і більше метрів, об`єкт, що не являється повітряною лінією електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність якого може призвести до погіршення видимості в районах аеродрому, який не створює загрози безпеці повітряного руху або перешкоджає роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), що не є об`єктом заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею та не підлягає обов`язковому погодженню Державіаслужбою України (а.с. 87 – 88, т. 2).
Таким чином, покликання апелянта на необхідність погодити будівництво із Державіаслужбою не заслуговує на увагу суду.
Також суд додатково звертає увагу на те, що згідно із висновком провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, об`єкт будівництва – багатоквартирний житловий будинок по вул. Вілмоша Ковача, м. Ужгород, не впливатиме на польоти повітряних суден за встановленими правилами на аеродроми, обслуговування повітряного руху на яких здійснюється Украерорухом, та на роботу засобів зв`язку, навігації та спостереження, які належать Украероруху (а.с. 87 – 88, т. 2).
Відтак, як вірно звернута увага судом першої інстанції,  на момент розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 отримав погодження на об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 від експлуатанта аеродрому та провайдера аеронавігаційного обслуговування.
З приводу позовної вимоги щодо знесення самочинного будівництва, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст.38 Закону №3038 у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Відповідно до приписів ч.1, ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вимог щодо проведення відповідної перебудови позивачем до відповідачів не висувалося, відомості про неможливість здійснення перебудови матеріали справи не містять.
Оскільки судом не встановлено, що будівництво здійснювалося на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати такі будівельні роботи, а також виходячи із тих офіційних відомостей якими володіли відповідачі на час прийняття рішення відносно ОСОБА_1 , то суд дійшов висновку, що позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів які б підтверджували факт будівництва ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з порушенням вимог про безпеку цивільної авіації.    
Відтак, відсутні підстави для зобов`язання останнього виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 року № 162 та зобов`язати знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині непогодження умов забудови, використання землі і споруд та здійснення будівництва, то колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно з статтею 69 ПК України будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.
На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження.
До такої діяльності належать, зокрема, будівництво.
Відповідно до частин третьої - четвертої цієї статті ПК України визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.
Отже, для запобігання порушення умов погодження, незаконному будівництву саме - експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території.
Згідно з пунктом 149 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 401 від 29.03.2002 року (в редакції чинній на час видачі містобудівних умов та обмежень - 06.04.2016 року) з метою запобігання забрудненню атмосферного повітря транспортними та іншими пересувними засобами і установками та зменшення впливу пов`язаних з ними фізичних факторів на здоров`я людей, діяльність підприємств, установ та організацій для кожного аеродрому встановлюються зони обмеження житлово-цивільного, культурно-побутового та промислового будівництва, межі яких повідомляються власником аеродрому (аеропорту) чи уповноваженою ним особою відповідним органам місцевого самоврядування для врахування під час планування, будівництва і розвитку населених пунктів, а також будівництва і реконструкції промислових, сільськогосподарських та інших об`єктів.
Як встановлено колегією суддів ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» повідомило Ужгородську міську раду про розміри приаеродромної території тільки 15.01.2019 року, скерувавши на адресу такого лист №27/01-15 (а.с. 43 – 44, т. 1). 
Таким чином, станом на день видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень забудови за адресою: АДРЕСА_1 – 12 червня 2018 року до органу місцевого самоврядування не була доведена інформація про розміри приаеродромної території, що вказує на відсутність протиправної бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
В свою чергу, позивачем не надано доказів на підтвердження здійснення ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» контролю за станом приаеродромної території для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву, що передбачено частиною п`ятою статті 69 ПК України, під час якого могло бути встановлено бездіяльність міської ради щодо погодження умов забудови.
Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Управління містобудування  та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №44/03-01/18 затверджених наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 12.06.2018 року №43-М та скасувати їх, колегія суддів зазначає про таке.
Згідно з ч. 8 ст. 29 Закону № 3038-VI, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.
Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначено Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 року (далі - Порядок № 109, у редакції, чинній на момент видачі оскаржуваних містобудівних умов та обмежень).
Частиною 8 ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» чітко визначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.
Враховуючи, що будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Вілмоша Ковача, 17  завершено, Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області видано сертифікат №ЗК162183380889, тому містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію, в зв`язку з чим суд дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління містобудування  та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №44/03-01/18.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі сертифікату №ЗК162183380889 та скасувати його, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 39 Закону №3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил; 4) невиконання вимог, передбачених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг (частина сьома статті 39 Закону № 3038-VII).
Таким чином, підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об`єкта проектній документації на будівництво такого об`єкта або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.
В той же час, позивачем не доведено, що подані ОСОБА_1 до органу державного архітектурно-будівельного контролю  документи для видачі сертифіката №ЗК162183380889 не відповідали вимогами Закону №3038-VI та Порядку №461.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо видачі сертифікату №ЗК162183380889 та його скасування, також не підлягають задоволенню.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322,325,328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                          постановив:

Апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України, залишити без задоволення, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 березня 2020 року у справі №260/858/19 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	
Повне судове рішення складено 21.12.2020 року.