КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
_________________________
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
справа № 363/4704/19                             Головуючий у 1-й інстанції суддя: Чіркова Г.Є.
 
18 листопада 2020 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
судді-доповідача - Саліхова В.В.
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,
 
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК Українив м. Києві апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Відділ державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області про зміну розміру аліментів, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до  ОСОБА_2 та просив зменшити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2009 року на користь відповідачки на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 496 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на погіршення матеріального стану, стану здоров`я та на те, що в нього на утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина та непрацездатні, хворі батьки.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на 
В обґрунтування своїх доводів вказує, що постійно сплачував аліменти на дітей, однак з 2012 року у позивача різко знизився рівень доходу, який є інвалідом й дохід складається лише з пенсійних виплат. Зазначає, що має на утриманні батьків, які є хворими та постраждалими від Чорнобильської катастрофи. Звертає увагу нате, що з позивачем проживає та знаходиться на його утриманні малолітня дитина, яка народжена в цивільному шлюбі й на даний час позбавлена таких саме прав на утримання батьком як інші діти.
Вказує на відсутність достатнього доходу та можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі, та враховуючи постійне нарахування органами ДВС боргу, що ставить ОСОБА_1 та його малолітню дитину на межу існування.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13648/2020	
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Зазначає, що не містяться посилання відповідач відносно якого періоду у нього зменшився дохід, враховуючи, що починаючи з 2012 року до оформлення інвалідності 3-ї групи останній ніде не працював в Україні, а значився директором Хорватської компанії, де систематично перебував до встановлення тимчасового обмеження боржника до повної сплати заборгованості по аліментах.
Звертає увагу на те, що відповідно до вимог законодавства факт відсутності у батьків матеріальної можливості не звільняє від обов`язку утримувати дитину.
Вказує на відсутність доказів на підтвердження батьківства відповідача відносно малолітнього ОСОБА_5 . Зауважує на можливість відповідача проживати та утримувати новий котедж на масиві «Межигір`я» у мсті Вишгороді.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для зменшення розміру аліментів на утримання дітей, передбачених ст. 192 СК України в судовому засіданні не встановлено.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2009 року з позивача на користь відповідачки на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 2 500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 31 березня 2008 року до їх повноліття.
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2009 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2009 року змінено стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Починаючи з 31 березня 2008 року до їх повноліття. 
Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №25791 від 09 жовтня 2019 року станом на 09 грудня 2019 року заборгованість по аліментам, що стягуються на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , становить 2 671 грн.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам №25789 від 09 жовтня 2019 року станом на 09 жовтня 2019 року заборгованість по аліментам, що стягуються на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 60 690 грн. 05 коп.
Постановами державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04 жовтня 2019 року у зв`язку з тим, що сукупний розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців щодо ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання; виїзду за межі України; користування транспортними засобах користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю та накладено штраф на користь стягувачки у розмірі 30 345 грн. 03 коп.
Постановами державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 16 жовтня 2019 року накладено арешт на все майно боржника; звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує від Вишгородського ПФУ та здійснено з них відрахування на користь стягувача у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу 60 690 грн. 05 коп.
Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 с від 30 травня 2013 року ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії (а. с. 8).
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК сер КИО-1 №0414949 від 03 травня 2012 року ОСОБА_1 довічно встановлено III групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаню з впливом аварії на ЧАЕС (а. с. 57).
Як вбачається з довідки №1025 від 07 квітня 2017 року ОСОБА_1 разом проживає зі своїми батьками та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про доходи №2595 3355 0855 1345 від 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у Вишгородському об`єднаному управлінні Пенсійного Фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком в розмірі 1 981 грн. 63 коп.
Як вбачається з довідки Центру по нарахуванню та виплаті пенсії від 21 березня 2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управління соціального захисту населення Вишгородської РДА Київської області та отримує доплату на продукти харчування особам, віднесеним до першої категорії, які проживають на території посиленого радіологічного контролю в розмірі 415 грн. 13 коп.
Позивач зазначив, що з 2011 року стан здоров`я позивача, який має онкологічне захворювання, погіршився. Крім того з 2012 року у позивача різко знизився рівень доходу, у зв`язку з його виходом на пенсію, яка наразі складає 1 981 грн. 63 коп. Також на його утриманні перебувають батьки похилого віку, які є пенсіонерами та мають проблеми зі здоров`ям, та дитина від цивільного шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наразі триває процедура узаконення батьківства ОСОБА_1 над ОСОБА_5 . 
Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2009 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 січня 2009 року змінено стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Починаючи з 31 березня 2008 року до їх повноліття. 
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
В зв`язку з наведеними обставинами можливо зробити висновок про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи, що при розгляді справи позивачем не були доведені обставини, внаслідок яких можливо зменшити розмір аліментів, колегія суддів висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову вважає правильними.
ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження того, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився матеріальний або сімейний стан позивача.
Встановлено, що з 2012 року позивач знаходився на пенсії по інвалідності та з 2016 року перейшов на пенсію за віком, так як пенсія по ній вища, яка з кожним роком збільшується відповідно до встановленого прожиткового мінімуму та за весь цей час ОСОБА_1 мав змогу сплачувати аліменти, оскільки з позовними вимогами звернувся лише у листопаді 2019 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні перебуває дитина від цивільного шлюбу - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не можуть бути підставою для скасування рішення суду.
Матеріали справи свідчать, що в свідоцтві про народження відомості про ОСОБА_1 як батька дитини відсутні.
Позивач зазначає, що на даний час вирішується питання щодо його батьківства, не додаючи доказів на підтвердження даної обставини.
Отже, утримання позивачем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є його правом, а сплата аліментів стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є обов`язком відповідача, як батька дітей.
Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
За наведеного, вимоги позовної заяви про зменшення розміру аліментів до 496 грн. щомісячно на кожну дитину, суперечить вимогам Закону, що є менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При розгляді справи в суді апеляційної інстанції позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його майновий стан є таким, що не дозволяє сплачувати аліменти у розмірі встановленому судом.
За наведеного інші доводи апеляційної скарги про створення нової сім`ї, народження другої дитини та необхідності фінансово підтримувати своїх батьків пенсійного віку не спростовують висновки суду першої інстанції.
Враховуючи вище викладене, вимоги апелянта є недоведеними та такими, що не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в апеляційній інстанції.
Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 11 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Головуючий:                                                                       В.В. Саліхов

Судді:                                                                                   І.М. Вербова

                                                                                              О.В. Шахова