ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 р.	Справа № 531/1222/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Єрліцова Ігора Владиславовича на рішення Карлівського районного суду Полтавської області (головуючий суддя І інстанції Черняєва Т.М., м. Карлівка, Полтавська область) від 02.09.2020 (повний текст рішення складено 02.09.2020 р.) по справі № 531/1222/20 за позовом   ОСОБА_1   до  Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Єрліцова Ігора Владиславовича,  Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:

24 липня 2020 року постановою інспектора, лейтенанта поліції БПП у м.Кременчук УПП Полтавської області Єрліцова Ігоря Владиславовича було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
В обґрунтування факту вчинення адміністративного правопорушення зазначено, що 24 липня 2020 року о 22 год. 48 хв. на 65 км автодороги М22 у с.Андрійки, керуючи вантажним автомобілем DAF FT 95 XF 480 д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом,   ОСОБА_1  перевозив вантаж допустима маса якого разом із транспортним засобом перевищувала 43 т, без відповідного дозволу органів національної поліції, чим порушив п.22.5 ПДР.
Позивач      ОСОБА_1  вважає постанову незаконною та просить її скасувати, оскільки він дійсно керував вантажним автомобілем з причіпом, проте ПДР щодо правил перевезення великовагових вантажів автомобільними дорогами не порушував. До постанови інспектором не додано жодного доказу, який би підтвердив таке порушення. Зазначає, що такі дії інспектора є незаконними.
Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області  від 02.09.2020  адміністративний позов задоволено. 
Скасовано постанову інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавської області Єрліцова Ігоря Владиславовича від 24 липня 2020 року серії ЕАМ №2870576 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального  та процесуального права, просить скасувати рішення Карлівського районного суду Полтавської області  від 02.09.2020  року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Просить розглядати справу за відсутності відповідача.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що під час патрулювання в час та місці зазначені в оскаржуваній постанові, було виявлено вантажний транспортний засіб з напівпричепом під керуванням позивача, який перевозив вантаж «щебінь 5-20»(подільний вантаж). Позивачу було повідомлено спеціальне звання, посаду та прізвище поліцейського, під час з`ясування фактичних обставин справи та проведення документальної перевірки водія було встановлено, що маса вантажу відповідно до товарно-транспортної накладної ТТН 00000004031 від 24.07.2020 складає 36,58 т, маса ТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_2 - 6761 кг, маса напівпричепа відповідно до свідоцтва про реєстрацію серія НОМЕР_3 - 6900 кг, загалом повна маса вантажу з ТЗ складала 50.2 т (36,58 + 6,7 + 6,9 = 50.2 т), що є порушенням п. 22.5 ПДР України. Дозвіл на участь у дорожньому русі транспортного засобу, габаритні або вагові параметри якого перевищують нормативні, позивач при собі не мав та інспектору патрульної поліції не надав, що є порушенням п. 22.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1ст. 132-1 КУпАП.
Крім того, апелянт зазначає, що відповідно  до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю» від 11.09.2019 №54-1Х, на який посилається суд першої інстанції, внесено зміни в деякі статті КУпАП, зокрема доповнено ст. 321-1 КУпАП частиною 2, з приміткою до якої підрозділи Національної поліції позбавлені можливості притягати до відповідальності водіїв за порушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів транспортних засобів або їх составів. Внесенні зміни до ст. 132-1 КУпАП виключають можливість притягати до відповідальності за правопорушення, пов`язані виключно з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Водночас за порушення Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), щодо наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), щодо комплектації таких транспортних засобів згідно з Правилами, а також дотримання особливих умов руху, зазначених у дозволі, працівники Національної поліції в разі виявлення порушень мають право складати адміністративні матеріали та притягувати винних до відповідальності відповідно до законодавства України.
Позивач правом надання відзиву не скористався. 
Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст.         229         та ч. 2 ст.         313         Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що відповідно до постанови серії ЕАМ №2870576 від 24 липня 2020 року, винесеної інспектором роти №4 батальйону патрульної поліції у місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавської області Єрліцовим Ігорем Владиславовичем, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 510 грн. стало перевезення вантажу автомобілем DAF FT 95 XF 480 д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричіпом kassbohrer д.н.з. НОМЕР_1 , повна маса яких (вантажу та автомобіля) становила 50.2 т при нормі 40 т без дозволу національної поліції, чим порушено п. 22.5 ПДР України. Зазначене підтверджується товарно-транспортною накладною №0000004031 від 24.07.2020 та технічними паспортами на автомобіль DAF і напівпричіп kassbohrer.
Позивач не погодився з постановою серії ЕАМ №2870576 від 24 липня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення стягнення в розмірі 510 грн. та оскаржив її до суду. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої виходив з того, що відповідачем не було доведено  правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП, що є підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Відповідно до п.22.5 ПДР України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, а саме: порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Під час розгляду справи встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у оскаржуваній позивачем постанові та, як зазначає апелянт, підтверджується товарно-транспортною накладною №0000004031 від 24.07.2020 та технічними паспортами на автомобіль DAF і напівпричіп kassbohrer.
Одночасно, колегія суддів зазначає, що належність транспортного засобу до великогабаритного та великовагового визначається саме за результатами габаритно -вагового контролю.
Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами викладені в Правилах проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі по тексту - Правила № 30).
У відповідності до п.3 Правил № 30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306.
Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п.4 Правил № 30).
За визначенням пп.4 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року (далі по тексту - Порядок здійсненнягабаритно-вагового контролю), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Відповідно до п.3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 6 Порядку № 879).
Згідно з п.20 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
У відповідності до п.п.12, 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться провірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Відповідно до п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю за результатами точного габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.
Отже, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється виключно у встановленому законом порядку Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції, за результатами якого водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.
У даному випадку, твердження відповідача про перевищення вантажом та транспортним засобом автомобілем DAF FT 95 XF 480 д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричіпом kassbohrer д.н.з. НОМЕР_1 вагових параметрів не підтверджені належним чином у передбачений законом спосіб.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 26.04.2018 р. у справі № 338/855/17.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Між тим, відповідачем ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надано жодних доказів, які б достовірно підтверджували факт перевищення транспортним засобом під керуванням позивача вагових параментів, установлених законодавством.
Враховуючи викладене, колегія суддів вказує, що порушення позивачем п.22.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 132-1 КУпАП, не підтверджено належними та допустимими доказами.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Єрліцова Ігора Владиславовича  залишити без задоволення.
Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 02.09.2020 року по справі № 531/1222/20  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов