ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 916/991/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Будішевської Л.О.
суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:
від ТОВ СП «Нібулон» - Петров В-П.С.,
від АТ «Українська залізниця» - Гамарц О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон» 
на рішення Господарського суду Одеської області від 14.07.2020, ухвалене суддею Гутом С.Ф., м. Одеса, повний текст складено 17.07.2020
у справі № 916/991/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства “Нібулон”
до Акціонерного товариства “Українська залізниця” в особі регіональної філії “Одеська залізниця”
про стягнення 901080,33 грн.

ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон» (далі ТОВ СП «Нібулон») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця»), в якому просило суд стягнути з останнього 901080,33 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.
Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором перевезення вантажів на особливих умовах – за розкладом руху маршрутних поїздів від 10.11.2019 в редакції № 2 та порушенням відповідачем п. 116 Статуту залізниць України в частині своєчасної доставки вантажу.
Позивач зазначає, що у випадку прострочення доставки вантажу, який відправляється на особливих умовах, залізниця повинна нести відповідальність як за законодавством (п. 116 Статуту залізниць України), так і за вказаним договором (п. 6.1. договору). Одночасне стягнення штрафу за прострочення доставки вантажу за договором і за Статутом залізниць України не може вважатись подвійним застосуванням штрафних санкцій за допущене порушення.
Заперечуючи проти задоволення позову в частині стягнення 310476,30 грн. штрафу, АТ «Українська залізниця» зазначило, що п. 5.1. договору встановлений особливий порядок сплати перевізником штрафу (сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особливому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг), тобто не передбачено безпосереднє стягнення. Позивач не звертався до відповідача з вимогою щодо сплати штрафу, не намагався отримати від відповідача сплату штрафних санкцій у спосіб, визначений договором. Відповідач не відмовляв позивачу у задоволенні вимоги про сплату штрафних санкцій у спосіб, визначений договором.
Крім того, у деяких розрахунках позивача завищено відсотки суми штрафу за прострочення термінів доставки.
Також позивач безпідставно розрахував суму штрафу за прострочення терміну доставки вантажу від проїзної плати з ПДВ.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.07.2020 у справі № 916/991/20 позов ТОВ СП «Нібулон» задоволено частково, стягнуто з АТ «Українська залізниця» на його користь 290000 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 4657,14 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.
Місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем не наведено жодних обставин, які б доводили відсутність його вини в затримці вагонів, а тому дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з нього штрафу за порушення термінів доставки вантажів.
Разом з тим, судом здійснено перерахунок розміру штрафу по кожній залізничній накладній у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу, та із виключенням із розрахунку позивача 20 % ПДВ. 
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажів лише в сумі 310476,30 грн.
Також суд зазначив, що позивачем у розрахунках (за накладними № 32990079 (досильна 32994139), № 53756193 (досильна 45752540), № 53040333 (досильна 47055595) необґрунтовано завищено відсотки суми штрафу за прострочення термінів доставки, у зв`язку з чим дійшов висновку, що підстави для стягнення 149032,44 грн. штрафу відсутні.
Суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, зменшив штраф в сумі 310476,30 грн. до 290000 грн.
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 611080,33 грн., ТОВ СП «Нібулон» подало на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.
Судом не був досліджений договір перевезення вантажів на особливих умовах – за розкладом руху маршрутних поїздів від 10.11.2019 в редакції № 2, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується надати послуги з організації перевезень маршрутами за розкладом руху вантажних поїздів на особливих умовах з погодженим терміном доставки вантажів. За надання таких послуг залізницею стягується додаткова провізна плата, яка складає 20 % інфраструктурної складової плати за перевезення вантажу. Цим договором встановлено додаткову відповідальність залізниці за несвоєчасну доставку вантажу.
Щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 379476,33 грн., заявлених відповідно до п. 5.1. договору, скаржник зазначив, що судом взагалі не наведено підстав для відмови у позові в цій частині. 
Скаржник зазначає, що вимога стягнути кошти є більш ефективним способом захисту порушеного права, ніж передбачено у п. 5.1. договору (сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особливому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг). Крім того, залізниця станом на момент звернення до суду з даним позовом вже порушила та не виконання п. 5.1. договору, самостійно не відобразивши відповідні грошові кошти на особовому рахунку ТОВ «СП «Нібулон». Вказаний пункт договору не зобов`язує позивача звертатись до залізниці з вимогою про сплату штрафу.
Щодо відмови у задоволенні позовних вимог на суму 149032,44 грн. у зв`язку завищенням відсотків штрафу за Статутом, скаржник також зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Скаржник зазначає, що суд не звернув увагу на те, що відповідно до укладеного договору за накладними № 32990079 (досильна 32994139), № 53756193 (досильна 45752540), № 53040333 (досильна 47055595) перевезення відбувалось на особливих умовах – зі сплатою підвищеного тарифу та з прискореним терміном доставки вантажу. Прострочення доставки вантажу по вказаним накладним становить 2 повні доби від дати, про яку сторони домовились під час відправлення вантажу та особливих умовах, а відтак – застосуванню підлягає штраф у розмірі 10% провізної плати у відповідності до п. 116 Статуту залізниць України.
Також скаржник зазначає, що штраф у відповідності до п. 116 Статуту залізниць України має вираховуватись з повної вартості послуги перевезення вантажу,тобто з урахуванням ПДВ, проте суд безпідставно не прийняв це до уваги та помилково послався на постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 916/1524/19, оскільки у казаній справі Верховний Суд не досліджував питання нарахування ПДВ.
Крім того, судом безпідставно було зменшено розмір штрафу на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України.
Враховуючи викладене, ТОВ СП «Нібулон» просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.07.2020 у справі № 916/991/20 в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову повністю.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О. суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.
З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/991/20, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до повернення матеріалів даної справи з суду першої інстанції.
14.08.2020 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи № 916/991/20.
Ухвалою ПІвденно-західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 за апеляційною скаргою ТОВ СП «Нібулон» відкрито апеляційне провадження, встановлено АТ «Українська залізниця» строк до 02.09.2020 для подання на неї відзиву та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2020 справу № 916/991/20 призначено до розгляду на 01.10.2020 о 10:30 год.
04.09.2020 від АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість. Зокрема, що п. 5.1. договору не передбачає безпосереднє стягнення штрафу, скаржник не спростував висновки суду про завищення відсотків суми штрафу по накладних № 32990079 (досильна 32994139), № 53756193 (досильна 45752540), № 53040333 (досильна 47055595), що штраф у відповідності до п. 116 Статуту залізниць України має вираховуватись без урахування ПДВ, а також про наявність підстав для зменшення штрафу на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України.
В судове засідання 01.10.2020 з`явились представники учасників справи, надали пояснення по суті спору. 
В судовому засіданні 01.10.2020 оголошено перерву до 19.10.2020 о 11:00 год., про що постановлено протокольну ухвалу.
В судове засідання 19.10.2020 з`явились представники учасників справи.
Представник ТОВ СП «Нібулон» просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.07.2020 у справі № 916/991/20 в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нове рішення в цій частині про задоволення позову повністю.
Представник АТ «Українська залізниця» заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення місцевого господарського суду – без змін.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, заявою про приєднання (акцепт) (а.с.33-34) до договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів ТОВ «СП «Нібулон» підтвердило, що в повній мірі ознайомлено з оприлюдненим АТ «Укрзалізниця» на сторінці http://uz-cargo.com/contractprojects.html договором про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів станом на день подання цієї заяви, ознайомлено з всією інформацією, необхідною для виконання договору, та визнає всі умови договору; виражає волевиявлення укласти договір шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому в порядку, встановленому ст. 634 ЦК України.
Відповідно п. 1.1. договору в редакції № 2 від 10.11.2019 (далі договір) перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень вантажів за погодженими сторонами розкладами руху вантажних маршрутних поїздів на особливих умовах з погодженим скороченим терміном доставки за одним маршрутом та визначенням пріоритетними: замовлень на перевезення вантажів, планів перевезень вантажів маршрутами (далі разом - замовлення на перевезення), заявок на подачу вагонів, забезпечення перевезень рухомим складом та самих перевезень.
Згідно з п. 1.2. договору в частині, не урегульованій цим договором, сторони керуються укладеними між ними договорами про надання послуг з здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (далі - основний договір про надання послуг).
Редакція № 2 договору від 10.11.2019 набуває чинності: з 01.11.2019 в частині п.п. 3.1. - 3.4., 3.6. договору щодо замовлення послуг на грудень 2019 року та з 10.11.2019 в частині розділу 4 договору щодо плати за надання послуг відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України; в частині решти умов - з 03.12.2019 відповідно до умов розділу «Порядок укладення, внесення змін та припинення договору» договору. За наявності заперечень щодо впровадження нової редакції договору в строки відмінні від визначених в розділі «Порядок укладення, внесення змін та припинення договору» договору в редакції від 26.09.2019 замовник має право сповістити перевізника про такі заперечення, в такому випадку нова редакція буде впроваджена в повному обсязі з 01.12.2019 у відносинах з ним. Заперечення замовника не приймаються, якщо він вчинив дії на виконання редакції № 2 договору (п. 1.3. договору).
Пунктом 3.1. договору встановлено, що замовник на кожен календарний місяць завчасно надає перевізнику через АС Клієнт УЗ із застосуванням кваліфікованих електронних підписів замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу на особливих умовах - за РРМП (далі - замовлення на РРМП) у вагонах перевізника не пізніше 10 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення, а у вагонах замовника - не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати відправлення поїзду за РРМП.
За умовами п. 3.2. договору на основі наданого замовником замовлення на РРМП, перевізник визначає можливість або неможливість погодження РРМП, про що сповіщає замовника: щодо замовлень у вагонах перевізника не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення; щодо замовлень у вагонах замовника, які надано не пізніше 10 числа місяця, що передує місяцю, в якому здійснюватиметься перевезення, в строк визначений п.3.2.1.; щодо замовлень у вагонах замовника, які надано після 10 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення, в строк до 5 календарних днів від дня отримання такого замовлення.
Курсування вагонів, під час перевезення навантажених вагонів перевізника та / або замовника та порожніх вагонів замовника за РРМП, здійснюється маршрутними поїздами між погодженими станціями навантаження та/або відправлення та вивантаження та / або призначення (п. 3.8 договору).
Згідно з п.4.1. договору плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розділу 3 Основного договору про надання послуг з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати - тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20%, відповідно до п.23 Розд. II Збірника тарифів (далі - інфраструктурна складова тарифу).
Відповідно до п.5.1. договору перевізник, у випадку порушення часу прибуття маршрутного поїзду сплачує штраф шляхом перерахунку плати, яку нараховано під час прийому вантажу до перевезення, у розмірі 1%, але разом не більше ніж 20%, від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення) за кожну повну годину-порушення строків починаючи з 5 години запізнення. 
Сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особовому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг.
Відповідно до п.п.7.1., 7.2., 7.3., 7.4. договору в редакції №2 від 10.11.2019р. договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/contractprojects.html. Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору. Перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє другій стороні повідомлення з накладенням: або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акценту) із зазначенням причин для такого повернення; або про дату укладення та номер договору. Договір є укладеним з дати оформлення перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору.
Згідно з п.8.1. договору в редакції № 2 від 10.11.2019 він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію - 26.09.2019, та діє до його припинення. А редакція № 2 договору - відповідно до п. 1.3. договору.
На умовах договору в редакції № 2 від 10.11.2019 ТОВ «СП «Нібулон» залізницею відправило у режимі «РРМП» зі скороченим терміном доставки товар за накладними:
- № 32990079 від 01.01.2020 (досильна накладна №32994139 від 02.12.2019);
- № 53756193 від 16.02.2020 (досильна накладна №45752540 від 18.02.2020);
- № 33071721 від 08.12.2019 (досильна накладна №33087339 від 09.12.2019);
- № 33178401 від 17.12.2019 (досильна накладна №33242389 від 21.12.2019);
- № 33264540 від 24.12.2019 (досильна накладна №33273350 від 24.12.2020);
- № 33166638 від 16.12.2019 (досильна накладна №33177890 від 17.12.2019);
- № 52812088 від 01.12.2019 (досильна накладна №46519310 від 02.12.2019);
- № 52862703 від 04.12.2019 (досильна накладна №46639159 від 06.12.2019);
- № 52900198 від 07.12.2019 (досильна накладна №46719852 від 09.12.2019);
- № 52951878 від 11.12.2019 (досильна накладна №46853180 від 13.12.2019);
- № 53002317 від 15.12.2019 (досильна накладна №46959235 від 17.12.2019);
- № 53040333 від 18.12.2019 (досильна накладна №47055595 від 20.12.2019);
- № 53087722 від 22.12.2019 (досильна накладна №47169990 від 24.12.2019);
- № 53121422 від 25.12.2019 (досильна накладна №47252085 від 27.12.2019);
- № 53169900 від 29.12.2019 (досильна накладна №47355011 від 31.12.2019);
За накладною №32990079 від 01.01.2020 було здійснено відправлення 50 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 2 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №32994139 від 02.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.39) поїзд мав прибути на станцію призначення 03.12.2019 о 19:38 год. У графі 49 накладної № 32990079 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах не прибув в установлений час за РРМП - 03.12.2019 о 19 год. 38 хв.. 50 вагонів за накладною № 32990079 надійшли на станцію призначення 06.12.2019, 2 вагони за досильною накладною №32994139 – 13.12.2019, що підтверджується відмітками у  вказаних накладних (графи 51, 52).
За накладною № 53756193 від 16.02.2020 було здійснено відправлення 47 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 1 вагон надійшов на станцію призначення за досильною накладною № 45752540 – 21.02.2020. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.44) поїзд мав прибути на станцію призначення 18.02.2020 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 53756193 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагоні № 95411998 не прибув в установлений час за РРМП - 18.02.2020 о 16 год. 30 хв.. 1 вагон за досильною накладною № 45752540 надійшов на станцію призначення 21.02.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 33071721 від 08.12.2019 було здійснено відправлення 49 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 2 вагони надійшов на станцію призначення за досильною накладною № 33087339 від 09.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.50) поїзд мав прибути на станцію призначення 10.12.2019 о 22:41 год. У графі 49 накладної № 33071721 здійснено відмітку про те, що вантаж не прибув в установлений час за РРМП - 10.12.2019 о 22 год. 41 хв.. 2 вагони за досильною накладною № 33087339 надійшли на станцію призначення 13.12.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 33178401 від 17.12.2019 було здійснено відправлення 49 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 2 вагони надійшов на станцію призначення за досильною накладною № 33242389. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.56) поїзд мав прибути на станцію призначення 18.12.2019 о 22:41 год. У графі 49 накладної № 33071721 здійснено відмітку про те, що вантаж не прибув в установлений час за РРМП - 18.12.2019 о 22 год. 41 хв.. 2 вагони за досильною накладною № 33242389 надійшли на станцію призначення 04.01.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 33264540 від 24.12.2019 було здійснено відправлення 51 вагону на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 2 вагони надійшов на станцію призначення за досильною накладною № 33273350. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.62) поїзд мав прибути на станцію призначення 25.12.2019 о 22:41 год. У графі 49 накладної № 33264540 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95528816 та № 95447108 не прибув в установлений час за РРМП - 25.12.2019 о 22 год. 41 хв.. 2 вагони за досильною накладною № 33273350 надійшли на станцію призначення 10.01.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 33166638 від 16.12.2019 було здійснено відправлення 51 вагону на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 2 вагони надійшов на станцію призначення за досильною накладною № 33177890 від 17.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.68) поїзд мав прибути на станцію призначення 17.12.2019 о 23:09 год. У графі 49 накладної № 33166638 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95931523 та № 95931424 не прибув в установлений час за РРМП - 17.12.2019 о 23 год. 09 хв.. 2 вагони за досильною накладною № 33177890 надійшли на станцію призначення 27.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 52812088 від 01.12.2019 було здійснено відправлення 48 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 6 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною № 46519310 від 02.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.74) поїзд мав прибути на станцію призначення 02.12.2019 о 16:48 год. У графі 49 накладної № 52812088 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95613576, № 59597674, № 95537916, № 95649638, № 95306064 та 95648176 не прибув в установлений час за РРМП - 02.12.2019 о 16 год. 48 хв.. 6 вагонів за досильною накладною № 46519310 надійшли на станцію призначення 12.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 52862703 від 04.12.2019 було здійснено відправлення 48 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 3 вагона надійшли на станцію призначення за досильною накладною №46639159 від 06.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.80) поїзд мав прибути на станцію призначення 06.12.2019 о 16:48 год. У графі 49 накладної № 52862703 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 58562505, № 95540159 та № 95621223 не прибув в установлений час за РРМП - 06.12.2019 о 16 год. 48 хв.. 3 вагони за досильною накладною № 46639159 надійшли на станцію призначення 16.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 52900198 від 07.12.2019  було здійснено відправлення 48 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 3 вагона надійшли на станцію призначення за досильною накладною №46719852 від 09.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.86) поїзд мав прибути на станцію призначення 09.12.2019 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 52900198 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95712774, № 53203469 та № 95295259 не прибув в установлений час за РРМП - 09.12.2019 о 16 год. 30 хв.. 3 вагони за досильною накладною № 46719852 надійшли на станцію призначення 20.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 52951878 від 11.12.2019 було здійснено відправлення 48 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 6 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №46853180 від 13.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.91) поїзд мав прибути на станцію призначення 13.12.2019 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 52951878 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95300083, № 95392320, № 955411843, № 95323150, № 58563701 та № 95679213 не прибув в установлений час за РРМП - 13.12.2019 о 16 год. 30 хв.. 6 вагонів за досильною накладною № 46853180 надійшли на станцію призначення 26.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 53002317 від 15.12.2019 було здійснено відправлення 48 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 5 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №46959235 від 17.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.97) поїзд мав прибути на станцію призначення 17.12.2019 о 18:04 год. У графі 49 накладної № 53002317 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95677530, № 95751988, № 95756805, № 58563388 та № 95620514 не прибув в установлений час за РРМП - 17.12.2019 о 18 год. 08 хв.. 5 вагонів за досильною накладною № 46959235 надійшли на станцію призначення 28.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 53040333 від 18.12.2019 було здійснено відправлення 51 вагону на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 3 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47055595 від 20.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.103) поїзд мав прибути на станцію призначення 20.12.2019 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 53040333 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95653440, № 95616389 та № 95388807 не прибув в установлений час за РРМП - 20.12.2019 о 16 год. 30 хв.. 3 вагони за досильною накладною №47055595 надійшли на станцію призначення 23.12.2019, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 53087722 від 22.12.2019 було здійснено відправлення 50 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 4 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47169990 від 24.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.109) поїзд мав прибути на станцію призначення 24.12.2019 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 53087722 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95612933, № 95617882, № 95388161 та № 95246500 не прибув в установлений час за РРМП - 24.12.2019 о 16 год. 30 хв.. 4 вагони за досильною накладною №47169990 надійшли на станцію призначення 02.01.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 53121422 від 25.12.2019 було здійснено відправлення 48 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 6 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47252085 від 27.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.115) поїзд мав прибути на станцію призначення 27.12.2019 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 53121422 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах № 95948287, № 95536272, № 95450110, №95395729, №95645842 та № 95754362 не прибув в установлений час за РРМП - 27.12.2019 о 16 год. 30 хв.. 6 вагонів за досильною накладною №47252085 надійшли на станцію призначення 06.01.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
За накладною № 53169900 від 29.12.2019 було здійснено відправлення 40 вагонів на особливих умовах за РРМП (зі скороченим терміном доставки). 14 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47355011 від 31.12.2019. Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с.121) поїзд мав прибути на станцію призначення 31.12.2019 о 16:30 год. У графі 49 накладної № 53169900 здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах за порядком № 1-12, 15, 16 не прибув в установлений час за РРМП - 31.12.2019 о 16 год. 30 хв.. 14 вагонів за досильною накладною №57355011 надійшли на станцію призначення 12.01.2020, що підтверджується відміткою у вказаній накладній (графи 51, 52).
Предметом спору у даній справі є вимога ТОВ СП «Нібулон» стягнути з АТ «Українська залізниця» 901080,33 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). 
Згідно з частинами 1-3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Частиною 1 ст. 919 ЦК України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.
Відповідно до частин 3, 5 ст. 307 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Частиною 1 ст. 313 ГК України визначено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.
Згідно зі ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.
Статтею 63 Статуту залізниць України передбачено, що перевезення вантажів на особливих  умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів.
Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів,  що належать  підприємствам,  організаціям,  установам,  громадянам  - суб`єктам  підприємницької   діяльності   або   орендовані   ними, залізниця   сплачує   одержувачу   штраф   (якщо   не  доведе,  що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків  провізної  плати  - за прострочення на чотири і більше діб. 
Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання  повідомлення про  прибуття  вантажу  або  якщо  в  цей  же  термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. 
Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.
Разом з тим, відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, не наведено інших, незалежних від залізниці, обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком сулу першої інстанції про наявність підстав для стягнення з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ СП «Нібулон» штрафу за порушення строків доставки вантажу.
Фактично спір між сторонами виник з приводу порядку нарахування штрафних санкцій.
Як вже зазначалось раніше, ТОВ СП «Нібулон» нарахувало до стягнення з АТ «Українська залізниця» штраф у загальному розмірі 901080,33 грн. одночасно на підставі п. 5.1. договору та п. 116 Статуту залізниць України.
Щодо штрафу у розмірі 379476,34 грн., нарахованого позивачем на підставі п. 5.1. договору, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 5.1. договору сторони врегулювали між собою додаткову відповідальність, порядок її нарахування. А також визначили, що сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особовому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг.
Фактично, пунктом 5.1. договору передбачено зарахування вимог, про яке сторони домовились наперед.
В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагався отримати від відповідача перерахунок штрафу у такий спосіб, а також докази того, що йому було відмовлено у цьому.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. 
В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.
Правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. 
Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Колегія суддів зазначає, що позивач наділений правом отримати задоволення своїх вимог про сплату відповідачем штрафу у порядку, що визначений п. 5.1. договору.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку спосіб захисту права, передбачений п.5.1. договору, має полягати у примушенні відповідача вчинити дії, про які сторони домовились у ньому, тобто, виконати обов`язок в натурі. 
Щодо доводів скаржника про те, що вимога стягнути кошти є більш ефективним способом захисту порушеного права, ніж передбачено у п. 5.1. договору, колегія суддів зазначає, що у договорі сторонами передбачено конкретний спосіб нарахування штрафних санкцій та їх реалізацію на користь замовника.
Колегією суддів враховується, що місцевий господарський суд в мотивувальній частині не вказав про вищевикладене та не описав умови договору, проте це не впливає на правильність його висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Щодо штрафу у розмірі 521604 грн., нарахованого позивачем на підставі п. 116 Статуту залізниць України, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, місцевим господарським судом здійснено перерахунок розміру штрафу по накладних № 33071721, №33178401, № 33264540, №33166638, № 52812088, № 52862703, № 52900198, № 52951878, № 53002317, № 53087722, № 53121422 та № 53169900 у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу, та із виключенням із розрахунку 20 % ПДВ.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивач, здійснюючи розрахунки, враховує провізні платежі із урахуванням ПДВ.
Додатком № 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 за № 138), визначено форму накладної, як перевізного документа, на залізниці із розшифруванням даних, що вносяться до її граф; додатком № 2 до цих Правил зазначено форму відомості вагонів. 
До накладної залізницею-перевізником вносяться відомості щодо провізної плати (графа 31), плати за проїзд провідника (графа 32), плати за охорону вантажу залізницею (графа 33), інших платежів, сплачених на станції відправлення (графи 35, 36, 37), а також усього суми платежів, сплачених відправником (графа 34).
Законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.
Отже, державне регулювання тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, як провізної плати, та додаткових зборів за надання залізницею послуг і виконання робіт, пов`язаних з перевезенням вантажів, має нормативне обмеження сторін правовідносин з перевезення вантажу залізницею, що займає монопольне становище на ринку таких послуг, щодо вільного визначення у договірному порядку вартості послуги з перевезення вантажу. Договір, укладений між сторонами спору щодо перевезення вантажу залізницею, не може змінити базові тарифні ставки провізної плати, а його сторони при визначенні вартості перевезення вантажу мають керуватися приписами статей   307, 311 ГК України та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317.
Приписами п. 116 Статуту залізниць України встановлено відповідальність лише за несвоєчасну доставку вантажів, за перевезення яких в залежності від відстані між станцією відправлення та станцією призначення встановлюється провізна плата, як тариф за перевезення вантажів, та не передбачено відповідальності у вигляді штрафу за порушення залізницею зобов`язань щодо виконання робіт та надання інших послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, за які залізницею справляються додаткові збори. 
Тому зарахування до провізної плати при обчисленні суми штрафу за прострочення у доставці вантажу вартості інших послуг і робіт залізниці, пов`язаних з доставкою вантажу до пункту призначення, є безпідставним та суперечить правовій природі порушеного залізницею зобов`язання з перевезення.
Отже, розрахунок штрафу в порядку п. 116 Статуту залізниць України здійснюється у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу.
Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/1524/19.
Доводи скаржника про те, що у даному випадку Верховний Суд не досліджував питання нарахування ПДВ колегія суддів не приймає до уваги, оскільки касаційним господарським судом чітко висловлено позицію щодо того, що штраф нараховується не виходячи з ціни, сплаченої замовником за надання послуги, а виходячи із конкретного, законодавчо встановленого тарифу, який є базисом для нарахування штрафних санкцій, що також виключає застосування ПДВ, оскільки такий податок не входить у розмір провізної плати, що зазначена у графі 31 залізничної накладної.
Дослідивши здійснений місцевим господарським судом перерахунок розміру штрафу за накладними № 33071721, №33178401, № 33264540, №33166638, № 52812088, № 52862703, № 52900198, № 52951878, № 53002317, № 53087722, № 53121422 та № 53169900, який в сукупності складає 310476,30 грн., колегія суддів погоджується з ним.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з АТ «Українська залізниця» штрафу за накладними № 32990079 (досильна накладна № 32994139), № 53756193 (досильна накладна № 45752540), № 53040333 (досильна накладна № 47055595), оскільки прострочення терміну доставки було менше 48 год., а тому підстави для стягнення 149032,44 грн. відсутні.
Доводи скаржника про те, що суд не звернув увагу на те, що відповідно до договору перевезення за вказаними накладними відбувалось на особливих умовах – зі сплатою підвищеного тарифу та з прискореним терміном доставки вантажу не спростовують висновків суду. 
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що загальний розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на підставі п. 116 Статуту залізниць України складає 310476,30 грн.
Колегією суддів при цьому враховується подана відповідачем заява про зменшення розміру штрафу.
Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.   
Тлумачення ч. 3 ст. 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них (постанова Верховного Суду від 15.02.2018 у справі 467/1346/15-ц).
Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами.
Відповідно до положень ст.  3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія зазначає, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача штраф за несвоєчасне виконання прийняти на себе зобов`язань з перевезення вантажу.
Разом з тим, докази на підтвердження понесених ТОВ СП «Нібулон» збитків чи додаткових витрат через прострочення відповідача матеріалах справи не містять.
Суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу та розмір, до якого він підлягає зменшенню.
Тому користуючись правом, наданим вищезазначеними положеннями чинного законодавства, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про можливість зменшення розміру штрафу до 290000 грн.
Крім того, судовою колегією враховується, що зобов`язання, хоч із простроченням, між тим виконані відповідачем у повному обсязі, що не заперечується позивачем.
У зв`язку з порушенням відповідачем строків доставки вантажу, судом стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ СП «Нібулон» 290000 грн. штрафу, що також компенсує можливі негативні наслідки для кредитора.
Визначення розміру, на який зменшується нараховані штрафні санкції, є суб`єктивним правом суду, і в даному випадку ним було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан як відповідача так і позивача у даній справі.
Отже, доводи скаржника про те, що місцевим господарським судом не було враховано інтереси позивача судова колегія вважає безпідставними.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог  статті 129 ГПК України  покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283
ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -
ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Одеської області від 14.07.2020 у справі № 916/991/20 залишити без змін.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства «Нібулон» залишити без задоволення.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Нібулон».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до  статті 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 26.10.2020.

Головуючий суддя                                                  Л.О. Будішевська

Суддя                                                                      С.В. Таран

Суддя                                                                      Л.В. Поліщук