ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16556/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 листопада 2020 року                                                                                      м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                    - Сорочка Є.О., Федотова І.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Волинська гірничо-хімічна компанія" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2019 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив суд: 
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 450 від 28 листопада 2018 року "Про затвердження Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 року рік" в частині, що стосується Приватного акціонерного товариства "Волинська гірничо-хімічна компанія";
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 53 від 21 лютого 2019 року "Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у квітні 2019 року" в частині, що стосується Приватного акціонерного товариства "Волинська гірничо-хімічна компанія";
- визнати протиправним та скасувати припис № 22/5075-3 від 12 квітня 2019 року Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України;
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України № 202 від 27 червня 2019 року "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині, що стосується Приватного акціонерного товариства "Волинська гірничо-хімічна компанія".
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на приписи ч. 5 ст. 5 Закону, строк здійснення планового заходу позивача, як суб`єкта мікропідприємництва, не міг перевищувати п`яти робочих днів. Наголосив, що, приймаючи до уваги наявність у суб`єкта господарювання права на недопущення посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), зумовлює відсутність підстав для проведення планового заходу державного нагляду (контролю), як такого, з урахуванням того, що неможливим є продовження строку здійснення планового заходу. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що хибним є висновок суду першої інстанції про те, що строк перевірки позивача було визначено в 10 днів. Звертає увагу на те, що позивач у встановлений у приписі строк не усунув допущені порушення та не надав запитувану документацію. Підкреслює, що дії позивача під час здійснення заходу державного нагляду (контролю) щодо недопуску представників Держгеонадр з підстав, що зазначеі ПрАТ «Волинська гірничо-хімічна компанія» є неправомірними.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника, просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що 22 грудня 2009 року Міністерством охорони навколишнього природного середовища України видано ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" спеціальний дозвіл на користування надрами № 5075.
При цьому, 28 листопада 2018 року Держгеонадрами прийнято Наказ, яким затверджено "Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 року рік".
Зі змісту наказу видно, що: Товариство включено до переліку суб`єктів господарювання щодо якого має здійснюватися захід державного нагляду (контролю); дата початку перевірки 08 квітня 2019 року; встановлено строк здійснення заходу (позиція 206). 
Крім того, відповідачем прийнято оскаржуваний наказ, згідно якого наказано провести планові перевірки діяльності надрокористувачів, стосовно яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у квітні 2019 року, зокрема, ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" (пункт 3).
Як вбачається з матеріалів справи, 28 лютого 2019 року Держгеонадрами направлено на адресу Товариства повідомлення № 3777/03/14-19 від 26 лютого 2019 року, відповідно до якого проінформовано останнього про проведення у строк з 08 квітня 2019 року по 19 квітня 2019 року посадовими особами Державної служби геології та надр України планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері надрокористування з боку ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія", якому надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 5075 від 22 грудня 2009 року. 
Тобто, враховуючи зміст оспорюваних наказів та повідомлення № 3777/03/14-19 від 26 лютого 2019 року, строк планової перевірки Товариства визначено в межах 10 (десять) робочих дні (не рахуючи вихідні дні 13 квітня 2019 року та 14 квітня 2019 року).
Поряд з викладеним суд встановив, що 12 квітня 2019 року посадовими особами Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, а саме: головним спеціалістом Стрілець О.І. та начальником ДО "Південна ТІДГК" Мікуновою М.В., складено акт недопущення до перевірки № 22/5075-З.
З даного акту, серед іншого, випливає про:
неможливість зв`язку з Товариством перед початком перевірки;
обстеження площі Новополтавського родовища апатитових руд та встановлення не проведення в межах ділянки надр, наданої ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія", видобувних робот з початку дії спеціального дозволу;
порушення ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" ст. 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за якою "Суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу", та пп. 5 абз. 2 ст. 24 Кодексу України про надра, за яким "Користувачі надр зобов`язані виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.
Цього ж дня вказаними посадовими особами складено Припис, зі змісту якого вбачається, що за результатами планової перевірки, за обставин складення акту про недопущення до перевірки, виявлені такі порушення:
- ст.ст. 10, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" - не допущення посадових осіб Держгеонадр на перевірку;
- ст. 24 Кодексу України про надра - не виконуються умови користування надрами, а саме не дотримуються вимоги Угоди про умови користування надрами в частині обов`язку надрокористувача допускати представників Держгеонадр для здійснення державного геологічного контролю.
Крім того вказано, що у строк до 13 травня 2019 року необхідно усунути виявлені порушення шляхом надання до Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України документів та матеріалів, що підтверджують дотримання вимог законодавства про надрокористування за переліком (всього 41), а також подати в письмовій формі матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.
Таким чином, склавши акт про недопущення до перевірки № 22/5075-З, посадовими особами Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр за результатами планової перевірки винесено Припис, яким встановлено Товариству строк до 13 травня 2019 року для усунення ним виявлених порушень у діяльності ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" шляхом надання документів та матеріалів.
При цьому, 17 травня 2019 року Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України направлено, у зв`язку із невиконанням Товариством Припису, до Департаменту державного геологічного контролю подання № 175-17/03 про зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 5075 від 22 грудня 2009 року.
Суд зауважив, що 27 червня 2019 року Держгеонадрами прийнято наказ № 202, яким, за обставин невиконання Припису, зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 5075 від 22 грудня 2009 року ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" (за переліком номер 1 в додатку 2 до цього наказу).
Тобто прийняття відповідачем наказу № 202 від 27 червня 2019 року обумовлювалося, у тому числі, невиконанням Припису та направленням Південним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України поданням № 175-17/03 від 17 травня 2019 року. 
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність здійснення Держгеонадрами планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю надрокористувача - ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" у повному обсязі та об`єктивно, а також з дотриманням встановлених законом принципів здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, як то: рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), що веде до висновку про недотримання відповідачем встановленого Законом порядку здійснення державного нагляду (контролю), тому наявними є правові підстави для визнання оспорюваних рішень протиправними та їх скасування.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" регулює питання планових заходи зі здійснення державного нагляду (контролю).
За ст. 5 Закону планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.
Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів.
Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.
В силу ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва.
Суб`єктами мікропідприємництва є: 
фізичні особи, зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи - підприємці, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України;
юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.
З наведеного убачається, що строк здійснення планового заходу суб`єкта господарювання, який відноситься до суб`єкта мікропідприємництва, зокрема, юридичної особи у якої середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України, не може перевищувати п`яти робочих днів.
У контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності фінансових звітів ПрАТ "Волинська гірничо-хімічна компанія" за 2017-2018 року роки, поданих до Державної фіскальної служби України, обсяг доходу Товариства за попередні календарні 2017 і 2018 року роки від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України, а кількість працівників не перевищує 10 осіб. При цьому, викладені обставини апелянтом не заперечуються.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, позивач підпадає під ознаки, що притаманні суб`єкту мікропідприємництва.
Таким чином, зважаючи на приписи ч. 5 ст. 5 Закону, строк здійснення планового заходу позивача, як суб`єкта мікропідприємництва, не міг перевищувати п`яти робочих днів.
Разом з тим, з матеріалів справи видно про визначення Держгеонадрами строку здійснення планового заходу Товариства поза межами граничної тривалості, встановленої частиною п`ятою статті 5 Закону.
Посилання апелянта на те, що позивачу не визначався строк перевірки в 10 днів, колегією суддів оцінюються критично, оскільки спростовуються наявним в матеріалах повідомленням про проведення планової перевірки від 26 лютого 2020 року № 3777/03/14-19, відповідно до якого захід державного нагляду (контролю) мав проводитися у період з 08 по 19 квітня 2019 року. Викладене також підтверджується відомостями з Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2019 року рік, зі змісту якого вбачається, що строк закінчення перевірки Приватного акціонерного товариства "Волинська гірничо-хімічна компанія" складає 10 днів. 
Крім іншого, повноваження Держгеонадра України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Кодексом України про надра, Законом України "Про основні засади нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положенням про Державну службу геології та надр України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року № 1174 (далі - Положення № 1174).
Так, статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.
Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина перша статті 19 Кодексу України про надра).
Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.
Згідно з положеннями частини першою статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра України, згідно із покладеними на неї завданнями, зокрема, здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр та раціональним і ефективним використанням надр України.
Повноваження органу державного геологічного контролю щодо здійснення контролю за геологічним вивченням надр визначені статтею 62 Кодексу України про надра.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Статтею 2 цього Закону окреслена сфера його дії, зокрема, встановлюються відносини, що виникають під час здійснення заходів державного контролю, на які не поширюється дія Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
З огляду на те, що Держгеонадра України відсутня у даному переліку, відтак, при здійсненні державного нагляду за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр цей орган керується правилами, визначеними вказаним Законом з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України про надра.
Так, статтею 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено розпорядчі документи, які може приймати орган державного нагляду (контролю). Зокрема, частиною шостою статті 7 цього Закону передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості:
дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
предмет державного нагляду (контролю);
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Крім того, частиною восьмою цієї ж статті до розпорядчих документів контролюючого органу також віднесено припис, який визначається, як обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Пунктом 12 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2011 р. N 1294 у разі недопущення посадових осіб органів державногогеологічного контролю до проведення перевірки за наявності підстав, визначених законом для її проведення, посадовими особами органу державного геологічного контролю складається акт про недопущення до перевірки за формою, затвердженою Держгеонадрами.
Згідно п. 16 Порядку у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр на підставі акта перевірки протягом п`яти робочих днів з дати її завершення складається припис або розпорядження за формою, затвердженою Держгеонадрами.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що Держгеонадра України під час здійснення перевірки та за її наслідками уповноважений складати акт та припис. При цьому, припис містить вимоги щодо усунення виявленого порушення, є обов`язковим до виконання та не передбачає застосування санкцій.
Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Південного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено акт про недопущення до проведення перевірки № 22/5075-3 від 12 квітня 2019 року, на підставі чого винесено припис від 14 квітня 2019 року, яким зобов`язано позивача надати в термін до 13 травня 2019 року документи та матеріали, які підтверджують дотримання ним вимог законодавства про надрокористування.
На підставі аналізу вищенаведених положень норм чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що припис органу державного нагляду (контролю) - Державної служби геології та надр - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог природоохоронного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.
Колегія суддів вказує, що вимоги припису не направлені на усунення порушень вимог законодавства з геології та надр, оскільки внаслідок непроведення перевірки не встановлено жодних порушень. Припис не може замінювати форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребовуватися необхідні документи, що мають оглядатися та досліджуватися при перевірці. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що необхідність надання документів, що висвітлено безпосередньо в самому приписі не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання документа направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства з геології та надр.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 11 червня 2019 року у справі № 802/793/16 та 30 вересня 2019 року у справі № 817/61/16.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що складення припису за відсутності акта перевірки надрокористувача суперечить п. 16 Порядку здійснення державного геологічного контролю, затвердженого постановою КМУ від 14 грудня 2011 №1294, а тому оскаржуваний припис Держгеонадр України, у зв`язку із невиконанням якого відповідачем було зупинено дію спеціалізованого дозволу на користування надрами № 5075 від 22 рудня 2019 року, є протиправним та підлягає скасуванню.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

          Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова

Судді                                                                                 Є.О. Сорочко
                                                                                          
                                                                                                    І.В. Федотов