ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7125/20 Справа № 201/2521/20 	  	Головуючий у першій інстанції: Ткаченко Н. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2020 року по справі за заявою ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, – 
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2020 року заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви задоволено. Заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та м. Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 27494711). 
В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог заяви, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також забороною вчиняти певні дії. 
Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
За положеннями ч. 4 ст. 152 ЦП України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі, але не виключно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, що перебувають у трудових відносинах з виконавчими органами сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районної у м. Києві та м. Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам та будь-яким державним реєстраторам, державним та приватним нотаріусам, державним виконавцям вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 27494711). 
Заява обґрунтована тим, що заявник має намір звернутися до суду із позовною заявою про розірвання договору довічного утримання, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О. від 06.08.2009 року за реєстровим номером №2201, за умовами якого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як відчужувачі, передали у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , оскільки остання належним чином не виконувала умови договору довічного утримання. 
Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_3 27.03.2020 року (згідно відмітки Укрпошта на відповідному конверті, який долучений до матеріалів оглянутої цивільної справи) подано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Ричкою Ю.О. від 06.08.2009 року за реєстровим номером №2201, в частині між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ; визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі №201/3172/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кравченко Олександр Олексійович, про розірвання договору довічного утримання, визнання права власності, скасування заборони відчуження майна та стягнення судових витрат. 
Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами справи дійсно виник спір матеріального характеру щодо квартири АДРЕСА_1 ; приймаючи до уваги, що апелянт є відповідачем у даній справі та частки квартири в натурі не виділені; враховуючи, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, - колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вжитого судом першої інстанції заходу забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно вказаної квартири. 
Колегія суддів вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, власник (володілець) не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним нерухомим майном. 
Необхідно також зауважити, що заявник у визначений законом десятиденний строк з дня постановлення ухвали про забезпечення позову - 27.03.2020 року - подав до суду відповідну позовну заяву та у справі в подальшому відкрито провадження. 
Отже, оскаржувана ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді