ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2555/19  Номер провадження 22-ц/814/2185/20	Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді Одринської Т.В.
суддів Дорош А.І., Триголова В.М., 
за участю секретаря : Ряднини І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська Світлана Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, -
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року, -
В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєсрації шлюбу з ОСОБА_3 , у період з 01 січня 2014 року по 25 вересня 2019 року. Визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», придбаного у період спільного проживання з ОСОБА_3 .
Позов мотивовано тим, що з 01 січня 2014 року вона з ОСОБА_3 почали проживати разом однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та піклувалися один про одного. Під час спільного проживання, за рахунок накопичених коштів 22 грудня 2018 року вони придбали автомобіль «VOLKSWAGEN PASSAT», право власності на який зареєстрували на ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 раптово помер. До дня смерті вони володіли та користувалися вказаним автомобілем разом. 
Відповідач ОСОБА_2 - батько померлого ОСОБА_3 , звернувся до натаріуса із заявою про прийняття спадщини та не визнає право позивачки на Ѕ частину даного автомобіля. В зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності - задоволено.
Встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1  з ОСОБА_3  у період з 01 січня 2014 року по 25 вересня 2019  року .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину, придбаного у період спільного проживання автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску.
Стягнуто з ОСОБА_2 , жителя с.Новоселівка Гадяцького району на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 1536 грн 80 коп. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обставини спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , у період з ІНФОРМАЦІЯ_3 і по день смерті ОСОБА_3 - 25 вересня 2019 року,  підтверджується належними та допустимими доказами. Місцевий суд також дійшов висновку, що спірний автомобіль придбано у період спільного проживання, тому є спільною сумісною власністю подружжя, частки яких є рівними.
З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує, що позивач не надала належних та допустимих доказів спільного проживання з померлим ОСОБА_3 , та те що вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, несли спільні витрати та вважали себе подружжям. 
Вказує на помилковість висновків суду першої інстанції, щодо визнання за позивачкою права власності на Ѕ частину спільного автомобіля, оскільки позивач не була позбавлена права оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 . 
Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що до знайомства з позивачкою, його покійний син, мав у власності автомобіль, який в подальшому продав та за отримані кошти придбав спірний автомобіль. 
Правом на подачу відзиву позивач не скористалася. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 .
В акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07 листопада 2019 року зазначено, що за вищевказаною адресою продиває ОСОБА_1 разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 , 2005 року народження в будинку своїх батьків. За даною адресою з січня 2014 року по вересень 2019 року вона проживала і вела спільне господарство з ОСОБА_3 .
Встановлено, що з 02 травня 2019 року ОСОБА_5 , був власником автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .
Із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернулась ОСОБА_1 (а.с. 29), а також відповідач - батько померлого - ОСОБА_2 .
Суд першої інстанції з метою встановлення обставин справи заслухав показання свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції вважав доведенм факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки та ОСОБА_3 з січня 2014 року по час смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місцевий суд прийшов до висновку, що оскільки спірний автомобіль було придбано в період проживання однією сім`єю, то відповідно він є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може , виходячи з наступного.
Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення між ними шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Про те, що законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, свідчать положення статті 74 СК України.
Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до частини четвертої статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Враховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини  справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Як вбачається із матеріалів справи, позивач, як на підставу для задоволення позову, посилається на те, що вона проживала із ОСОБА_3 з січня 2014 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підтвердження заявлених вимог судом першої інстанції були взяті до уваги лише покази свідків та акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07 листопада 2019 року. Також в матеріалах справи наявні лише 2 фото їх спільного перебування (а.с. 11) 
При цьому, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 07 листопада 2019 року складено після смерті ОСОБА_3 та зі слів ОСОБА_1 , тому не може бути взятий до уваги як належний доказ факту постійного проживання ОСОБА_3 однією сім`єю з позивачкою з січня 2014 року. 
Доказів ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків, матеріали справи не містять, а показання свідків в даному випадку, без наявності інших об`єктивних даних, не можуть бути належним підтвердженням факту постійного спільного проживання однією сім`єю. 
Враховуючи вище викладене, позивачкою не було доведено належними та допустимими доказами, у розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, факту проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю, як і не надано доказів придбання спірного автомобіля за спільні кошти з померлим, тому підстав для задоволення позову не має.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, про задоволення апеляційної скарги, та скасування рішення суду, на підставі п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності.
       Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено повністю, то на його користь з ОСОБА_1 слід стягнути понесені витрати, а саме сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмір 2 304,00 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 27 липня 2020 року - скасувати. Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольська Світлана Миколаївна про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 304,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текс постанови складено 28.10.2020р.

Головуючий суддя                 Т.В. Одринська 

Судді                         А.І. Дорош

                                                                       В.М. Триголов