ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6092/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року  (головуючий суддя: Ільков В.В.) по адміністративній справі №160/6092/20, розглянутій у спрощеному провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03.06.2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області (далі - ГУ ПФУ у Дніпропетровської області), в якому, з урахуванням уточнень  від 12.06.2020 рок, просить  визнати протиправними дії щодо перерахунку пенсії за віком та неврахування стажу роботи позивача у подвійному розмірі, зобов`язати відповідача  здійснити перерахунок та виплатити їй пенсію за віком, з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.12.2019 року, з урахуванням коефіцієнта страхового стажу роботи у подвійному розмірі за період роботи з 16.09.1985 року по 22.05.1986 року, з урахуванням проведених виплат з 29.08.2017 року; судові витрати стягнути з відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю дій відповідача, оскільки вони порушують визначене їй право на належне пенсійне забезпечення.
У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність доводів позивача, правомірністю дій пенсійного органу, в зв`язку з чим просить у задоволенні позову відмовити.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року позовні вимоги задоволено частково, визнати протиправними дії та зобов`язано відповідача зарахувати позивачу стаж її    роботи у Томаківській районній санітарно-епідеміологічній станції лікарем-бактеріологом    в    бак-лабораторії з 16.09.1985 року по 21.05.1986 року, лаборантом санітарно-гігієнічного відділу з 22.05.1986 року по 01.11.1998 року, лікарем-лаборантом санітарно-гігієнічного відділу з 02.11.1998 року по 17.02.2003 року,    лікарем-лаборантом-гігієністом з 18.02.2003 року по 04.12.2012 року, у подвійному розмірі та здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»    починаючи з    29.08.2017 року, з урахуванням фактично сплачених сум;   в іншій частині позову відмовлено; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі  630,60 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду змінити, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в сумі 5500грн. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у позовній заяві.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на неправомірність прийнятого судом рішення через порушення норм матеріального права, рішення  просить скасувати та у задоволенні позову відмовити.
Частиною 1,2 ст. 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2020 року не відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 15.08.2013 року отримувала пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», та з 29.08.2017 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) та продовжує працювати.
ОСОБА_1 двічі  13.04.2020 року та 16.04.2020 року звернулася до ГУ ПФУ у Дніпропетровської області із заявами щодо    здійснення перерахунку   пенсії за віком, з урахуванням більш вигідного індивідуального коефіцієнта заробітної плати та коефіцієнту стажу роботи, а також здійснити доплату недоотриманого розміру пенсії за віком починаючи    з 29.08.2017 року.
Листами №0400-0315-8/19836 від 23.04.2020 року та №0400-0315-8121479 від 29.04.2020 року ГУ ПФУ у Дніпропетровської області роз`яснено позивачу порядок нарахування їй пенсії відповідно до Закону № 1058-IV , при цьому зазначено, що розмір пенсії позивача станом на 29.08.2017 року обчислено виходячи із  загального стажу, зарахованого по 31.07.2017 року, що складав 37 років 9 місяців 29 днів;   заробітної плати відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV за період роботи з 01.07.2000 року за даними системи персоніфікованого обліку, всього 193 місяці, з яких вилучено оптимізацією 45 місяців з листопада 2012 року по серпень 2013 року та з вересня 2014 року по липень 2017 року (10% від загальної кількості місяців страхового стажу). Коефіцієнт страхового стажу складав - 0,37750, індивідуальний коефіцієнт заробітку - 0,96184.
З 01.04.2020 року позивачу проведено автоматизований перерахунок пенсії по стажу відповідно до абз.3 ч.4 ст. 42 Закону № 1058-IV, додано страховий стаж з 01.08.2017 року по 29.02.2020 року, загальний страховий стаж складає 40 років 4 місяці 29 днів. Коефіцієнт страхового стажу після перерахунку складає 0,40333.  Перерахунок по стажу та заробітку проводити недоцільно, оскільки коефіцієнт заробітної плати при цьому зменшиться.
Заробіток для обчислення пенсії складає 4 236,28 грн. (4 404.35 грн. х 0,96184).    Розмір пенсійної виплати станом на 01.04.2020 року складає 2 000 гривень, з яких: 1708,62 грн. - розмір пенсії за віком    відповідно до ст. 27 Закону України № 1058-IV  (4 236,28грн.х 0,40333); 107,40 грн. - доплата за понаднормовий стаж 10 років (абз.2 ч.12 ст. 28 Закону № 1058-IV ); 183,98 грн. - доплата до 2 000  грн. 01.07.2019 року.
Частиною 2    ст. 19 Конституції України     передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Із матеріалів справи вбачається, що подані позивачем заяви від 13.04.2020 року та 16.04.2020 року пенсійним органом  по суті порушеного у них питання не розглядались, рішення відповідно до приписів ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV не приймались.
Враховуючи вищезазначені обставини колегія суддів вважає передчасними заявлені позивачем вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити їй пенсію за віком, з урахуванням індивідуального коефіцієнта заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 31.12.2019 року, з урахуванням коефіцієнта страхового стажу роботи у подвійному розмірі за період роботи з 16.09.1985 року по 22.05.1986 року, з урахуванням проведених виплат з 29.08.2017 року.
Викладене свідчить про наявність підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо неналежного розгляду поданих ОСОБА_1  13.04.2020 року та 16.04.2020 року заяв стосовно здійснення їй перерахунку призначеної пенсії за віком згідно приписів Закону №1058-IV у формі листів №0400-0315-8/19836 від 23.04.2020 року  та  №0400-0315-8121479 від 29.04.2020 року , покладання на відповідача  зобов`язання повторно розглянути подані позивачем  вищезазначені заяви та відповідно до приписів ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV  прийняти рішення по суті викладених в заявах питань.
Частиною 1,3 ст. 132 КАС України визначено, що  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Матеріалами справи підтверджено, що за подання позивачем у червні 2020 року адміністративного позову та подання у вересні 2020 року апеляційної скарги позивачем сплачено суму судового збору в загальному розмірі 1 786,70 грн., яка згідно приписів ч.1 ст. 139 КАС України підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідно до ст.134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У рішеннях Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Така ж правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 27.11.2019 року у справі №160/3114/19.
Відповідно до ч. 7     ст. 139 КАС України,    розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані до суду копія договору про надання правової допомоги №КЛ/2020 від 04.04.2020 року, квитанцію прибуткового касового ордеру №23 від 02.06.2020 року на суму 3 000 грн.,    квитанцію до прибуткового ордеру від 17.08.2020 року №36 на суму 1  500 грн., розрахунок суми судових витрат, акт завершення етапу робіт за договором на надання правової допомоги від 02.06.2020 року, із якого вбачається, що адвокатом  Лишенко С.С. надано ОСОБА_1 послуги на   суму 3 000 грн., а саме: вивчення представлених документів і інформація про можливі варіанти рішення проблеми, підготовка необхідних документів в суд і здійснення представництва клієнта в суді (а.с.16 -18,32).
Аналіз змісту наданих документів не містить детального опису робіт (наданих послуг) та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не містить конкретизації вартості кожного з виду робіт, в акті відсутнє зазначення витраченого адвокатом часу на підготовку та подання   до суду позовної заяви ,відповіді на відзив пенсійного органу,  які б обґрунтовували заявлену до стягнення   вартість правничої допомоги в сумі 4500 грн., справа розглянута в письмовому провадженні без участі сторін, а тому адвокат не приймав участі в  судовому засіданні в суді першої інстанції.
Викладене свідчить, що вартість правничої допомоги щодо складання процесуальних документів в 500 грн. буде співмірною обсягу наданої позивачу адвокатом правничої допомоги, зазначена сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Оскільки судом першої інстанції  не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, рішення винесено з порушенням норм матеріального  права, це є підставою для   скасування рішення суду та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по адміністративній справі №160/6092/20 - скасувати та прийняти постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1   - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області щодо неналежного розгляду поданих ОСОБА_1  13 квітня 2020 року та 16 квітня 2020 року заяв щодо здійснення їй перерахунку призначеної пенсії за віком згідно приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у формі листів  №0400-0315-8/19836 від 23 квітня 2020 року  та  №0400-0315-8121479 від 29 квітня 2020 року.
Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області повторно розглянути подані позивачем  заяви від 13 квітня 2020 року та від 16 квітня 2020 року та згідно приписів частини 5 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийняти рішення по суті викладених в заявах питань.
Стягнути на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровської області сплачену суму судового збору в загальному розмірі 1 786,70 грн, ,правничу допомогу в сумі 500 грн., на загальну суму 2286,70 грн.
В іншій частині позову  відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 грудня 2020 року, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 328 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий