Ухвала
26 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 306/1210/18
провадження № 61-16183 ск 20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про знесення самочинної прибудови,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2020 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року,  відмовлено у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 
25 серпня 2020 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Ступак О. В. від 02 вересня 
2020 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв`язку з невиконанням вимог статті 393 ЦПК України (без зазначення підстав касаційного оскарження).
28 вересня 2020 року ОСОБА_1 вдруге звернувся до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Жданової В. С. від 29 вересня 
2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Жданової В. С. від 22 жовтня 
2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику у зв`язку 
з невиконанням вимог ухвали від 29 вересня 2020 року.
31 жовтня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку втретє звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 14 серпня 2020 року (надійшла до суду 03 листопада 2020 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду 
від 06 листопада 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на подачу касаційної скарги та залишено без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати уточнену касаційну скаргу з зазначенням підстав (підстави) касаційного оскарження та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, та вказати дані особи, яка подає касаційну скаргу та дані інших учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
23 листопада 2020 року до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга  ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду 
від 06 листопада 2020 року із зазначенням прізвища, ім`я по-батькові учасників справи та їх адреси.
Проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано не в повному обсязі, а саме, в уточненій касаційній скарзі не вказано конкретні підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України та не вказані реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта особи, яка подає касаційну скаргу. 
У своїй касаційній скарзі  ОСОБА_1 вказує, що він є інвалідом першої «А» групи, а тому не може скористатись інтернетом, щоб знайти відповідні постанови Верховного Суду, в яких вказано висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду 
від 06 листопада 2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити 
та повідомити про це заявника.
Керуючись статтями 127, 185, 388 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 06 листопада 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 Г. В. Коломієць