ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 жовтня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/12005/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019  року (суддя Кадникова Г.В.) про повернення позивачу позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -          
                              
                                                          ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з позовом про:
- визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, який став особою з інвалідністю у порядку ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ протиправними;
- зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, який внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи став особою з інвалідністю, додаткову пенсію у розмірі 75% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 05.02.2019р. згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ та державну пенсію у розмірі 8 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ з 05.02.2019р. у сумі – 73’ 343грн. 12коп.;
- стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 , який внаслідок ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи став особою з інвалідністю, додаткової пенсії у розмірі 75% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 05.02.2019р. згідно ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ та державну пенсію у розмірі 8 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-ХІІ з 05.02.2019р. у сумі – 73’ 343грн.12коп.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 29 листопада 2019  року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії – повернуто позивачу.
Позивачем подана апеляційна скарга, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушені норми  процесуального права.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Повертаючи позивачу позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що  позовна заява підписана представником позивача за довіреністю Романовим В.П.
На підтвердження своїх повноважень представник позивача до позовної заяви надав копію довіреності, яка засвідчена його особистим підписом, а нормами чинного законодавства не передбачено право особи, на ім`я якої видано довіреність, завіряти її копії.
За висновками суду першої інстанції, надану до суду копію довіреності не можна вважати належним чином оформленим документом на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву. В матеріалах справи також відсутній будь-який інший документ про повноваження особи, яка підписала позовну заяву.
Також зазначено, що всупереч вимогам ст.59 КАС України представником позивача не надано жодного документу, який посвідчує повноваження адвоката як представника позивача.
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не прогодується.
Відповідно до ст. 59 КАС України, Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені зокрема  довіреністю фізичної або юридичної особи;
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.
Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
Як свідчать матеріали справи, представником позивача Романовим В.П. було надано  копію  нотаріально посвідченої довіреності від 20 квітня 2018 року, яку він засвідчив своїм підписом. Цією довіреністю Романову  В.П. надано право подавати від імені позивача усі  необхідні документи. 
Слід вважати підтвердженими повноваження представника на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
Відповідно до частини 2 статті 47 КАС України, У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Крім того, повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій  статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.
Судом першої інстанції зазначеного не враховано, що є підставою для скасування оскарженої ухвали і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 315, 317, 320, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019  року про повернення позивачу позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.
Справу направити  до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Постанова у повному обсязі складена 07 жовтня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш