П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/3779/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Сало П.І.  
Суддя-доповідач -  Смілянець Е. С.   
04 грудня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Смілянця Е. С. 
суддів:  Франовської К.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року  у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019 року позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернувся в  Вінницький окружний адміністративний суд з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області та Державної податкової служби України (ДПС України), в якій позивач просив:
- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1202827/3023218496 від 25.06.2019;
- зобов`язати ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 30.05.2019, яка складена та подана на реєстрацію позивачем;
- скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1310196/3023218496 від 21.10.2019;
- зобов`язати ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 13.06.2019, яка складена та подана на реєстрацію позивачем;
- скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1310195/3023218496 від 21.10.2019;
- зобов`язати ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 21.06.2019, яка складена та подана на реєстрацію позивачем.
Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 23.01.2020 позов задовольнив. Судове рішення мотивоване тим, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що такі документи були надані контролюючому органу, в тому числі щодо оплати товару та первинні документи щодо постачання товару,  у відповідача не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних № 1 від 30.05.2019, № 1 від 13.06.2019 та № 2 від 21.06.2019.
Не погоджуючись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що згідно з п. 21 Порядку підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації ПН/РК є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначено у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, ненадання платником податку копій документів відповідно до пп. 4 п. 13 Порядку та ненадання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Оскільки позивач не надав документів, передбачених вказаним пунктом Порядку, комісією прийнято рішення, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних № 1 від 30.05.2019, № 1 від 13.06.2019 та № 2 від 21.06.2019.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем були надані усі наявні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Проте, відповідні документи не були взяті відповідачем до уваги.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст. 311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.05.2019 позивач склав податкову накладну № 1 на покупця ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" на загальну суму 1155000,00 грн, в тому числі ПДВ 192500,00 грн, яку надіслав на реєстрацію у Єдиний реєстр податкових накладених (ЄРПН). Згідно з квитанцією № 9127589233 від 14.06.2019 документ прийнято, водночас реєстрацію зупинено, а позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
На виконання вказівки контролюючого органу позивач 14.06.2019 надіслав повідомлення № 1 про надання пояснень та копій документів щодо ПК/РК, реєстрацію яких зупинено. В повідомленні позивач зазначив, що податкова накладна складена на передоплату відповідно до договору № 070519 від 07.05.2019. Разом з тим, до вказаного повідомлення додано завірену належним чином копію договору з ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг", виписку з банківського рахунку за 30.05.2019 та платіжне доручення № 14665 від 30.05.2019.
Згідно з квитанцією № 2 від 14.06.2019 повідомлення позивача доставлено до Головного управління ДФС у Вінницькій області та прийнято до розгляду.
25.06.2019 комісія ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення № 1202827/3023218496, яким відмовила позивачу в реєстрації податкової накладної № 1 від 30.05.2019. Підставою для відмови зазначено ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
13.06.2019 позивач склав податкову накладну № 1 на покупця ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" на загальну суму 165000,00 грн, в тому числі ПДВ 27500,00 грн, яку надіслав на реєстрацію у ЄРПН.
26.06.2019 документ доставлено до ДФС України та прийнято на реєстрацію, однак реєстрація зупинена, що підтверджується квитанцією за № 9137597216. В квитанції зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладеної № 1 від 13.06.2019 в ЄРПН зупинена, накладна відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Згідно з повідомленням № 1 від 17.10.2019 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, позивач надав пояснення та 29 документів на підтвердження здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній. В повідомленні позивач зазначив, що податкова накладна складена на передоплату, яка здійснювалась частинами відповідно до договору № 07052019 від 07.05.2019. Продукцію було виготовлено та доставлено замовнику. Водночас поставка була здійснена на підставі видаткової накладної № 1 від 01.07.2019. Таким чином, операція щодо продажу модульної будівлі є реальною.
17.10.2019 документ F13126, а саме повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, прийнято до розгляду ДПС України, що підтверджується квитанцією № 2.
Рішенням № 1310196/3023218496 від 21.10.2019 комісія Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такі реєстрації, відмовила позивачу у реєстрації податкової накладної № 1 від 13.06.2019 у зв`язку з ненаданням копій первинних документів щодо придбання товарів (договорів тощо) та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
21.06.2019 позивач склав податкову накладну № 2 на покупця ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" на загальну суму 330000,00 грн, в тому числі ПДВ 55000,00 грн, яку надіслав на реєстрацію у ЄРПН.
Згідно з квитанцією № 99153968825 від 15.07.2019 документ прийнято, водночас реєстрацію зупинено, а позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
17.10.2019 позивач надіслав повідомлення № 1 про надання пояснень та копій документів щодо ПК/РК, реєстрацію яких зупинено. В повідомленні позивач зазначив, що податкова накладна складена на передоплату, яка здійснювалась частинами відповідно до договору № 07052019 від 07.05.2019. Продукцію було виготовлено та доставлено замовнику. Водночас поставка була здійснена на підставі видаткової накладної № 1 від 01.07.2019. Таким чином, операція щодо продажу модульної будівлі є реальною.
Згідно з квитанцією № 2 документ F13126, а саме повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, прийнято до розгляду ДПС України.
21.10.2019 комісія Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення № 1310195/3023218496, яким відмовила позивачу в реєстрації податкової накладної № 2 від 21.06.2019. Підставою для відмови зазначено відсутність копій первинних документів щодо придбання товарів та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.
Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу щодо відмови в реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Критерії, за якими адміністративний суд перевіряє рішення суб`єктів владних повноважень, визначені у ч. 2 ст. 2 КАС України.
Згідно частин першої, другої та третьоїстатті 242 КАС Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС Українивстановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другоюстатті 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.
Так, спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI в редакції, що була чинною на момент їх виникнення (далі - ПК України).
Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).
Податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації (п. 2 Порядку № 1246, ).
Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117) у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Пунктом 5 Порядку № 177 передбачено, що податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно з пп. 6 та 7 Порядку № 177 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
Згідно документа Державної фіскальної служби України від 05.11.2018, пп. 1.6 п.1 "Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій", комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з п. 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Однак, зупиняючи реєстрацію податкових накладних позивача, відповідач не вказав, якому саме критерію ризикованості платника податку відповідає позивач та не зазначив, за якою саме підставою позивача із Критеріїв віднесено до ризикових платників.
При цьому, як встановлено зі змісту квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, які надіслані в електронний кабінет позивача, відповідач у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладених лише запропонував надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію.
Тобто, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Також слід зазначити, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.
Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено, у постановах від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18 та від 20.11.2019 у справі № 560/279/19.
Водночас пунктом 7 Порядку № 117 визначено умови зупинення реєстрації ПН/РК, це: відповідність критеріям (а не критерію) ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку. Тобто, повинна мати місце сукупність ризикових умов, ступені ризиків мають бути достатніми для зупинення реєстрації.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії свідчить про його протиправність. Відтак допущені державним органом помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, як і не можуть покладати на таких осіб тягар відповідальності.
Надаючи правову оцінку прийнятим Комісією рішенням, суди також повинні з`ясувати, чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття, із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком № 117 (додаток 2 до Порядку).
Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 21 травня 2019 року у справах №620/3556/18, №815/2791/18, від 14 травня 2019 у справі №817/1356/18, від 22 квітня 2019 року у справі №2040/5445/18.
Водночас слід зазначити,  що відповідно до п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Як встановлено судом першої інстанції, що з метою реєстрації податкових накладених позивач надіслав всі наявні у нього документи, що стосуються відповідної господарської операції, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації була відсутня інформація, які саме пояснення та документи потрібно подати для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Зокрема, позивач надав контролюючому органу такі документи:
- договір № 070519 від 07.05.2019, згідно з яким ФОП ОСОБА_1 (виконавець) відповідно до замовлення ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" (замовник), за погодженою Специфікацією до договору, зобов`язується виготовити та поставити модульні будівлі (продукцію), а замовник прийняти цю продукцію та сплатити її вартість на умовах цього Договору;
-  Додаток № 1 до договору № 070519 від 07.05.2019, а саме специфікацію № 1 готової продукції від 07.05.2019;
-  заключну виписку з АТ КБ "Приватбанк", відповідно до якої ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" 30.05.2019 здійснив оплату за товар по договору № 070519 від 07.05.2019 на суму 1155000,00 грн;
-  заключну виписку з АТ КБ "Приватбанк" від 13.06.2019, що підтверджує оплату ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" по договору № 070519 від 07.05.2019 в сумі 165000,00 грн;
-  заключну виписку з АТ КБ "Приватбанк" за період 21.06.2019, яка підтверджує оплату ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" в сумі 330000,00 грн за товар позивача відповідно до договору № 070519 від 07.05.2019;
-  видаткову накладну № 1 від 01.07.2019, складену на покупця ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг" на суму 1375000,00 грн;
-  акт звірки взаєморозрахунків між позивачем та ТОВ "Подільський Енергоконсалтинг", відповідно до якого 30.05.2019 здійснена оплата в сумі 1155000,00 грн, 13.06.2019 в сумі 165000,00 грн, 21.06.2016 в сумі 330000,00 грн, а 01.07.2019 позивачем здійснена поставка на загальну суму 1650000,00 грн.
Згідно вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Однак, як вірно зазначено, що рішення відповідачів про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування, як і квитанції про зупинення реєстрації накладених позивача не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття таких рішень, а причиною їх прийняття стало ненаданням розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку, відсутність копій первинних документів щодо придбання товару (договорів тощо).
Разом з тим, аналіз наданих позивачем документів вказує на те, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача та є достатніми для прийняття відповідачем рішень про реєстрацію податкових накладних.
Отже, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи те, що такі документи були надані контролюючому органу, в тому числі щодо оплати товару та первинні документи щодо постачання товару, суд першої інстанції обгрунтовано доходить висновку, що у відповідача не було достатніх підстав для відмови у проведенні реєстрації податкових накладних № 1 від 30.05.2019, № 1 від 13.06.2019 та № 2 від 21.06.2019.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, що у цій справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, на підставі яких складено спірну податкову накладну, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним і таким, що підлягає скасуванню рішення № 1202827/3023218496 від 25.06.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.05.2019, № 1310196/3023218496 від 21.10.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 13.06.2019 та № 1310195/3023218496 від 21.10.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 21.06.2019.
При цьому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навів обґрунтованих мотивів прийняття рішень про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, оскільки законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Отже, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.
Однак, під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Біла Л.М.