П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        12 жовтня 2020 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 382/2181/19
Номер провадження  22-ц/824/12727/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Вербової І.М., суддів: Саліхова В.В.,  Шахової О.В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Литвин Л. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, 
в с т а н о в и в :
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 26 серпня 2004 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку, але не менше розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину та стягувати з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 200 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. 
 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26 серпня 2004 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку, але не менше розміру неоподаткованого мінімуму громадян на дитину.
 
04 грудня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 листопада 2016 року і до досягнення сином повноліття, а також аліменти на користь ОСОБА_3 на її особисте утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів доходу, щомісячно, починаючи із 17 листопада 2016 року і до досягнення сином трьохрічного віку. 
 
Позивач зазначає, що на підставі розпорядження Яготинської РДА № 219 від 24 вересня 2013 року  він є опікуном дитини-сироти малолітньої ОСОБА_7 . 
 
Починаючи з 02 грудня 2019 року позивач не працює. 
 
Позивач зазначає, що він та ОСОБА_3 мають право на пільги передбачені законом для багатодітних сімей. 
 
Таким чином, з часу ухвалення Яготинським районним судом Київської області рішення про стягнення з нього аліментів, його матеріальний та сімейний стан суттєво змінився. Разом з тим, позивач виконує обов`язок по сплаті аліментів за рішенням суду.
 
Враховуючи вищенаведені обставини, позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.
 
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2020 року (а.с. 108-111) у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, відмовлено.
 
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, 06 серпня 2020 року ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просив скасувати рішення Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції не врахував, що акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 13 січня 2020 року не містить необхідну інформацію по суті спору і не може бути врахований судом як письмовий доказ по справі.
 
На думку скаржника, посилання на оголошення у газеті «Яготинські вісті», акт обстеження житлових умов та лист Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА не спростовують те, що останній є батьком багатодітної сім`ї.
 
Скаржник зазначає, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано наявність ухвали Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, яка має безпосереднє значення для розгляду даної справи. Разом з тим, судом було взято до уваги те, що скаржник уже звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у задоволенні якого, було відмовлено, що на думку скаржника, не має значення для розгляду даної справи. 
 
На думку скаржника, посилання суду першої інстанції на акт обстеження житлово-побутових умов від 31 січня 2020 року, який зазначений в листі Служби у справах дітей та сім`ї від 31 січня 2020 року, який зазначений в листі Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської РДА, що на думку суду є доказом того, що скаржник не є батьком багатодітної сім`ї, а також те, що діти дружини позивача не проживають разом з позивачем однією сім`єю, є помилковим. 
 
Скаржник зазначає, що покладаючи в основу рішення докази надані відповідачем суд першої інстанції не врахував те, що докази, а також відзив на позовну заяву було подано з пропуском процесуального строку на їх подання. 
 
На думку скаржника, долучені до заяви ОСОБА_8 документи на підтвердження його повноважень на представництво інтересів відповідача в суді є неналежними. Таким чином, скаржник вважає, що в даному випадку наявне порушення принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Скаржник зазначає, що вони з відповідачем мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26 серпня 2004 року стягнуто зі скаржника на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку, але не менше розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян. 
 
04 грудня 2015 року скаржник зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , від якого подружжя має неповнолітнього сина. 
 
Скаржник зазначає, що він є опікуном малолітньої дитини-сироти ОСОБА_7 . Крім того, останній не працює та має право на пільги передбачені законодавством для багатодітних сімей.
 
Таким чином, на думку скаржника, стягувані з нього за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26серпня 2004 року аліменти, підлягають зменшенню. 
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
05 жовтня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача.
 
Так, відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
 
Згідно ч. 4 ст. 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Так, оскільки до відзиву відповідачем не надано доказів направлення його копій всім учасникам справи, колегія суддів не приймає його до уваги під час ухвалення оскаржуваного рішення.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров`я, в зв`язку з чим, може виконувати батьківські обов`язки по утриманню дитини.
 
Колегія суддів в не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Судом встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26 серпня 2004 року  стягнуто щомісячно із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку, але не менше розміру, одного неоподаткованого мінімуму громадян на дитину. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь та на особисте утримання ОСОБА_5 в розмірі ј частини заробітку, до досягнення дитиною трьох річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 06).
 
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 13).
 
Згідно посвідчення № НОМЕР_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 05).
 
04 грудня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб (а.с. 10).
 
Згідно акту обстеження житлових умов Яготинської міської ради Київської області від 27 листопада 2019 року, ОСОБА_2 дійсно проживає в будинку АДРЕСА_1 . У будинку проживають: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 12).
 
Згідно свідоцтв про народження батьками ОСОБА_17 є ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (а.с. 05), батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12), батьками ОСОБА_16 є ОСОБА_20 та ОСОБА_10 (а.с. 13), батьками ОСОБА_21 є ОСОБА_22 та ОСОБА_23 (а.с. 14).
 
Згідно записом у трудовій книжці ОСОБА_2 , останнього було звільнено із займаної посади за згодою сторін 02 грудня 2019 року (а.с. 14).
 
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року (а.с. 103-105), яке Постановою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року (а.с. 35-39) залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, відмовлено.
 
З листа Служби у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації № 78 від 18 лютого 2020 року вбачається, що відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов депутатом Яготинської міської ради від 13 січня 2020 року, службою у справах дітей та сім`ї, спільно з фахівцем соціальної роботи ЯРЦСССДМ від 31 січня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 з`ясовано факт відсутності проживання дітей ОСОБА_3 , дружини ОСОБА_2 . Посвідчення серії НОМЕР_2 визнано недійсним, публікація в газеті Яготинські вісті від 14 лютого 2020 року (а.с. 63).
 
З акту обстеження житлових умов Яготинської міської ради Київської області від 13 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою проживає три особи: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 (а.с. 65).
 
Як вбачається з довідки № 271, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на диспансерному обліку в дитячій поліклініці Яготинської центральної районної лікарні (а.с. 66). 
 
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
 
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
 
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, згідно якого за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
 
За ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
 
Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
 
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
 
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
 
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
 
Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
 
Статтею 192 СК України визначено, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
 
Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року, яке постановою Верховного Суду від 01 серпня 2019 року залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів, відмовлено. 
 
Так, у грудні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до  ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів. Однією з підстав для звернення до суду з даним позовом стало те, що позивач з грудня 2019 року не працює. Вказана підстава не існувала на момент розгляду справи Яготинським районним судом Київської області у 2017 році та перегляду вказаного рішення Верховним Судом 01 серпня 2019 року.  
 
Таким чином, підстави звернення до суду з даним позовом є інші ніж ті, які були розглянуті судами першої, апеляційної та касаційної інстанції в 2017-2019 роках.
 
Судом також встановлено, що ОСОБА_4 проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні.
 
Судом також встановлено, що у позивача на утриманні перебуває неповнолітній син від іншого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дитина-сирота ОСОБА_7 , опікуном якої він являється. Крім того, з копії трудової книжки позивача вбачається, що останній починаючи з грудня 2019 року не має офіційного працевлаштування. Таким чином, матеріальний та сімейний стан позивача змінився.
 
Враховуючи вищенаведене, а також приписи ст. 192 СК України згідно яких, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для зміни розміру аліментів стягуваних з позивача на користь відповідача на утримання їх неповнолітньої доньки.
 
Посилання відповідача на наявність судового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, відмовлено, не може слугувати безумовною підставою для відмови у задоволенні даного позову, оскільки вказані у даному позові підстави, не існували на момент розгляду справи про зміну розміру аліментів Яготинським районним судом Київської області у 2017 році та перегляду вказаного рішення Верховним Судом 01 серпня 2019 року.
 
Доводи відповідача про те, що дитина потребує додаткових витрат у зв`язку зі станом здоров`я, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки не позбавляє її можливості вирішення цього питання в установленому законом порядку. 
 
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
 
Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
 
Рішення Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, наступного змісту.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , про зміну розміру аліментів, задовольнити частково.
 
Зменшити розмір аліментів, стягуваних рішенням Яготинського районного суду Київської області від 26 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та на особисте утримання, з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частини його заробітку, але не менше розміру одного неоподаткованого мінімуму громадян на дитину, до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           В. В. Саліхов 

                                                                                                                   О. В. Шахова