ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003297 пров. № А/857/8396/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І. 

секретар судового засідання                     Гнатик А.З.

за участю:
представник позивача                              Щирба Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року (головуючий суддя Кравців О.Р., м.Львів, проголошено 17:11:39) у справі № 1.380.2019.003297 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна консалтингова компанія» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,–

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якій просив: визнати протиправним податкове повідомлення-рішення №0007371402 від 23.05.2019 та №0007381402 від 23.05.2019; скасувати податкові повідомлення-рішення №0007371402 від 23.05.2019 та №0007381402 від 23.05.2019.
Позов обгрунтовує тим,   що обставини, викладені у акті перевірки від 15.05.2019, не відповідають фактичним обставинам; для проведення перевірки контролюючому органу надано усі копії первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій позивача із його контрагентами; висновки контролюючого органу зводяться лише до суб`єктивних припущень відповідача щодо недобросовісності контрагентів позивача. Відповідач не довів факту підробки первинних документів та, не надав жодних судових рішень про визнання відповідних правочинів недійсними.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області №0007371402 від 23.05.2019. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області №0007381402 від 23.05.2019.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права зазначив, що позивачем здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з контрагентами і складено відповідні первинні документи всупереч нормі ч. 1  ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Вказане зумовило завищення позивачем витрат на загальну суму 4074729,00 грн., у зв`язку з чим відповідач просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Представник позивача зазначає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення.
Відповідач участь повноважного представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
ТОВ «ЦКК» зареєстроване як юридична особа 19.08.2002, податковий номер платника податків: 32127093, взятий на податковий обліку 11.06.2003 за №6030, станом на дату складення акта перебував на податковому обліку в Головному управлінні ДФС у Львівській області, є платником ПДВ, види діяльності: код КВЕД 43.32 Установлення столярних виробів; код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування; код КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.; код КВЕД 82.30 Організування конгресів і торговельних виставок; код КВЕД 55.10 Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування; код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; код КВЕД 68.31 Агентства нерухомості; код КВЕД 69.10 Діяльність у сфері права (основний).
ГУ ДФС у Львівській області у період з 15.04.2019 по 08.05.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання позивачем податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, про що складено акт №712/14.2/32127,93 від 15.05.2019.
Вказаним актом перевірки зафіксовано порушення ТОВ «ЦКК»:
1. п.п.134.1.1. п.  134.1  ст.  134 Податкового кодексу України  - встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1315926,00 грн., в т.ч. 2016 рік - 1064951,00 грн.; 2017 рік -68385,00 грн.; 2018 рік - 185590,00 грн.;
2. п.  198.1, п.  198.2, п.  198.5  ст.  198; п.  201.7,  201.10  ст.  201 Податкового кодексу України  - занижено ПДВ на загальну суму 1361345,00 грн., в т.ч. серпень 2016 - 103520,00 грн.; вересень 2016 - 126250,00 грн., жовтень 2016 - 535000,00 грн.; листопад 2016 - 244119,00 грн.; грудень 2016 - 171390,00 грн.; серпень 2018 - 153472,00 грн.; листопад 2018 -27594,00 грн.;
3. порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно зі  ст. 120-1 Податкового кодексу України, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних застосовуються штрафні санкції в розмірі 10% у сумі 567,01 грн.;
4. п.  240.1  ст.  240, п.  243.1  ст.  243, п.  249.3  ст.  249 Податкового кодексу України  - встановлено заниження податкового зобов`язання з екологічного податку на загальну суму 1167,27 грн.;
5. п.  250.1,  250.2  ст.  250 Податкового кодексу України  - позивачем не подано податкової декларації з екологічного податку за 2016-2018 роки;
6.  п.п.  168.1.1,  168.1.2,  168.1.5  п.  168.1  ст.  168,п.  171.1  ст.  171,п.  176.2  ст.  176  Податкового кодексу України  - затримка сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, в сумі 25458,39 грн., за лютий, квітень та жовтень 2016 року, а також більше 30 календарних днів в сумі 6225,75 грн. за вересень 2016 року;
7. п.п.168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст. 176, п.п. 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу ХХ  Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010  - затримка сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, в сумі 2265,52 грн. за лютий, квітень та жовтень 2016 року, а також більше 30 календарних днів в сумі 549,81 грн. за вересень 2016 року;
8. п.  51.1  ст.  51, абз. «б» п.  176.2  ст.  176 Податкового кодексу України  - порушення термінів своєчасності подання Податкового розрахунку за формою №1-ДФ за 4 квартал 2017 року;
9.  ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  - несвоєчасно сплачено суми внеску за лютий 2016 року.
У зв`язку з виявленими порушеннями ГУ ДФС у Львівській області винесено податкові повідомлення-рішення, зокрема: форми «Р» №0007371402 за платежем: податок на прибуток, яким збільшено суму грошового зобов`язання на суму 1315926,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 328982,00 грн. на загальну суму 1644907,00 грн.; форми «Р» №0007381402 за платежем: податок на додану вартість, яким збільшено суму грошового зобов`язання на суму 1361345,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 340336,00 грн., на загальну суму 1701681,00 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому позов підлягає до задоволення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Згідно ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до п.  1.1  ст.  1 Податкового кодексу України, у редакції чинній станом на момент спірних правовідносин, №2755-VI від 02.12.2010 (ПК України) цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Норми  ПК України  застосовуються в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до підпункту  14.1.36  п.  14.1  ст.  14 ПК України, господарська діяльність -    діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Підпунктами  16.1.2,  16.1.4  п.  16.1  ст.  16 ПК України  встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.  36.1  ст.  36 ПК України податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом  134.1.1  п.  134.1  ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього  Кодексу.
Відповідно до п.  44.1  ст.  44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до підпункту «а» п.  185.1  ст.  185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.
Згідно з п.  187.1  ст.  187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.  189.1  ст.  189 ПК України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту  198.5  статті  198  цього  Кодексу  база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до підпункту «а» п.  198.1  ст.  198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом  198.2  ст.  198 ПК України  передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п.  198.3  ст.  198 ПК України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1  статті  193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно з п.  198.6  ст.  198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11  статті  201  цього  Кодексу.
В п.  201.1  ст.  201 ПК України  визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п.  201.7  ст.  201 ПК України  податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Відповідно до п.  201.10  ст.  201 ПК України  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з  ст. 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV  (Закон №996-XIV), у редакції, чинній на час виникнення правовідносин, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція        дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.    
За частиною 1 та 2  ст. 3 Закону №996-XIV  метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Інформація, яка міститься в документах первинного обліку, за ч. 2  ст. 3 Закону №996-XIV, є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.
Відповідно до ч. 1  ст. 9 Закону №996-XIV  підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п.п. 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (Положення №88) господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (первинні документи). Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.
Колегія суддів вказує, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум ПДВ до податкового кредиту та витрат є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків. Таким чином зменшення бази оподаткування ПДВ на суму понесених витрат по сплаті (нарахуванню) ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг), здійснюється з сукупністю таких обставин, як реальність виконання господарської операції та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг, зміст господарської операції та її учасників і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання операції. У той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю. За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.
Основні вимоги до форми та змісту акта (довідки) документальної перевірки, інформативних додатків до акта (довідки), порядку його (її) підписання, реєстрації та зберігання визначаються в Україні Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженим  наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 №727, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1300/27745 (Порядок №727).
Згідно п. 3 розділу II Порядку №727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п. 5 розділу II Порядку №727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.
Відповідно до пп. 2 п. 4 розділу III Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно: викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.
Згідно п. 1.4 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 за №607/23139 (Порядок №395), результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка.
Згідно з п. 1.5 Порядку №395 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.
Відповідно до п. 1.7 Порядку №395 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою, з посиланнями на первинні або інші документи, які зафіксовані в обліку та підтверджують наявність зазначених фактів.
Згідно п. 2.3.2.2 Порядку №395, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи з обліку, та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.
Відповідно до п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (П(С)БО №15 «Дохід»), дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Відповідно до п. 7 П(СБО) №15 «Дохід» визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо). Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.
До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо. До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі). До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт не навів жодних аргументів щодо такої оцінки обставин, з яких джерел взяті такі відомості. Зокрема в самому акті перевірки він покликається на бухгалтерські проведення та відображення відповідних бухгалтерських документах операцій з продажу товарно-матеріальних цінностей, однак стверджує про їх невідображення у відповідних фінансових документах - Декларації. Колегія суддів також оцінює критично покликання податкового органу у акті перевірки на невідображення показників «за відповідний період». Суд звертає увагу, що перевірку здійснено за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, а тому таке покликання, без зазначення конкретного періоду та конкретної суми не відповідає вказаним вище приписам. Крім того, у акті міститься покликання, що суму податку на додану вартість за відповідними податковими накладними включено до складу податкового зобов`язання та відповідає даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість. Разом з тим, актом перевірки підтверджується бухгалтерське проведення операцій стосовно отримання доходу у вигляді відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Комвестбуд», колегія суддів зазначає наступне.
Між ТОВ «Комвестбуд» (виконавець) та ТОВ «ЦКК» (замовник) укладено договір №0208/2018 від 02.08.2018, відповідно до якого виконавець зобов`язується за завданням замовника виконати роботу: очищення приміщення від будівельного сміття, очищення системи каналізації та водопроводу, очищення системи вентиляції, шпаклювання, ґрунтування та фарбування стін, монтаж дверей, встановлення підлогової плитки по вул. Зелена, 301 м. Львів, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Попередня вартість робіт становить 920830,00 грн., в т.ч. ПДВ 153471,66 грн. Розрахунок здійснюється після підписання акта приймання-передачі виконаних робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавцю. Разом з актом приймання-передачі виконаних робіт виконавець передає замовнику пакет документів, а саме належним чином оформлену виконавчу документацію, як на паперовому, так і електронному носіях.
На підтвердження реальності операцій за договором до матеріалів справи надано: довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (загально будівельні роботи) за серпень 2018 на суму 145000,00 грн. в т.ч. ПДВ 24166,67 грн. від 16.11.2018, акт б/н приймання-виконання будівельних робіт від 16.08.2018; підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) за серпень 2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (загально будівельні роботи) за серпень 2018 на суму 135200,00 грн., в т.ч. ПДВ 22533,33 грн. від 16.08.2018; акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року від 16.08.2018; підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) за серпень 2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (загально будівельні роботи) за серпень 2018 року на суму 19200,00 грн. в т.ч. ПДВ 3200,00 грн. від 16.08.2018; акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 від 16.08.2020;підсумкову відомість ресурсів (витрати по факту) за серпень 2018;довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (очищення приміщення від будівельного сміття вручну) за серпень 2018 на суму 97130,00 грн., в т.ч. ПДВ 16188,33 грн. від 15.08.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року від 15.08.2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (очищення системи каналізації та водопроводу) за серпень 2018 року на суму 162000,00 грн., в т.ч. ПДВ 27000,00 грн. від 16.08.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року від 16.08.2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (очищення системи вентиляції) за серпень 2018 року на суму 80000,00 грн., в т.ч. ПДВ 13333,33 грн. від 16.08.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 року від 16.08.2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (очищення системи вентиляції) за серпень 2018 року на суму 132500,00 грн., в т.ч. ПДВ 22083,34 грн. від 16.08.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт від 16.08.2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (загально будівельні роботи) за серпень 2018 на суму 149800,00 грн., в т.ч. ПДВ 24966,67 грн. від 16.08.2018; акт б/н приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2018 від 16.08.2018; підсумкову відомість (витрати по факту) за серпень 2018 року; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (улаштування паркану) за листопад 2018 на суму 46524,00 грн., в т.ч. ПДВ 7754,00 грн. від 16.11.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 16.11.2018; підсумкова відомість ресурсів (витрати по факту) за листопад 2018; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (очищення приміщення від будівельного сміття вручну) за листопад 2018 року на суму 76280,00 грн., в т.ч. ПДВ 12713,33 грн. від 16.11.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 16.11.2018; довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (мощення території бруківкою) за листопад 2018 на суму 42760,00 грн., в т.ч. ПДВ 7126,66 грн. від 16.11.2018; акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2018 року від 16.11.2018, оборотно-сальдову відомість по рах. 631 контрагенти ТОВ «Комвестбуд» за 2018 рік на суму 1086394,00 грн.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Центрбудпостач», колегія суддів зазначає наступне.
02.11.2016 між ТОВ «ЦКК» (замовник) та ТОВ «Центрбудпостач» укладено договір про надання послуг, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з улаштування наливної підлоги, а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги. За надання передбачених договором послуг замовник виплачує виконавцю суму, зазначену в акті виконаних робіт (наданих послуг) протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця. Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання передачі виконаних послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 днів після фактичного надання послуг.
Згідно з додатком №1 до договору про перелік та вартість робіт вартість улаштування наливної підлоги складає 800000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Додатками 2 та 3 від 02.11.2016 до вказаного договору визначено, що роботи здійснюються за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301, із використанням матеріалів і засобів, конструкцій, устаткування, комплектуючих виробів здійснюється силами виконавця, а також погодили кошторис на улаштування наливної підлоги зміцненої топінгом площею 1250 м2. На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено акти на суму 800000,00 грн., в т.ч. ПДВ 133333,33 грн. (1250 м2); оборотно-сальдову відомість по рах. 631 контрагенти ТОВ «Центрбудпостач», за 2016 рік на суму 800000,00 грн.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Універсалгарантмаркет», колегія суддів зазначає наступне.
12.10.2016 між позивачем (замовник) та ТОВ «Універсалгарантмаркет» (виконавець) укладено договір про надання послуг №12-10, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з улаштування наливної підлоги, а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги. За надання передбачених договором послуг замовник виплачує виконавцю суму, зазначену в акті виконаних робіт (наданих послуг) протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця. Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання передачі виконаних послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 днів після фактичного надання послуг.
Згідно з додатком №1 до договору про перелік та вартість робіт вартість улаштування наливної підлоги складає 1200000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Додатком 2 до договору передбачено виконання робіт за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 301. Послуги із улаштування підлоги надаються із використанням матеріалів і засобів виконавця. Замовлення постачання, приймання, розвантаження, складування матеріалів, конструкцій, устаткування, комплектуючих виробів здійснюється силами виконавця. Згідно з додатками 3 та 4 від 12.10.2016 між сторонами погоджено кошториси на улаштування наливної підлоги зміцненої топінгом площами 2000 м2 та 350 м2.
На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено акти на суму 1200000,00 грн., в т.ч. ПДВ 200000,00 грн. (2000м2) та на суму 210000,00 грн., в т.ч. ПДВ 35000,00 грн. (350м2); оборотно-сальдову відомість по рах. 631 контрагенти ТОВ «Універсалгарантмаркет», за 2016 рік.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Лісмор Груп», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
08.08.2016 між ТОВ «ЦКК» (замовник) та ТОВ «Лісмор Груп» укладено договір №08/08/2016 про надання правової допомоги, відповідно до якого в порядку та на умовах визначених цим договором замовник доручає виконавцю, а виконавець відповідно до чинного в Україні законодавства приймає на себе обов`язки здійснювати представницькі повноваження, захищати права та законні інтереси замовника, надавати іншу юридичну допомогу в обсязі і на умовах, встановлених цим договором.
Виконавець зобов`язується здійснювати представництво інтересів замовника в суді, адміністративному суді в т.ч. апеляційній та касаційній інстанції по судових справах. Сторони дійшли згоди про те, що окрім ведення судових справи передбачених п. 2 виконавець бере на себе зобов`язання виконувати правову роботу: а) перевіряє відповідність вимогам законодавства внутрішніх документів замовника, візує їх, надає допомогу замовнику з підготовки та правильного оформлення документів; б) бере участь у підготовці та укладенні різного роду договорів, що укладаються замовником з іншими підприємствами та громадянами, візує їх, надає допомогу щодо організації контролю за виконання цих договорів, слідкує за застосуванням передбачених  законом  та договором санкцій по відношенню до контрагентів, що не виконують договірних зобов`язань; в) організовує та веде претензійну роботу за матеріалами підготовленими замовником; г) бере участь у розгляді питань про дебіторську та кредиторську заборгованість, що є на балансі господарства та вживає спільно з іншими підрозділами заходів щодо ліквідації заборгованості; д) надає допомогу з організації та здійснення контролю за дотриманням замовником встановленого чинним законодавством порядку продажу та приймання продукції і товарів за кількістю та якістю, проводить інструктаж працівників,, які відповідають за відправлення та приймання товарно-матеріальних цінностей, про порядок оформлення цих операцій та активування у випадку нестачі, некомплектності, псування товарів та вантажів, робить висновок про законність списання матеріальних цінностей; е) узагальнює та аналізує розгляд судових, інших справ та спільно з іншими підрозділами замовника - результати розгляду претензій, практику укладання та виконання договорів - надає замовнику пропозиції з усунення виявлення недоліків; є) дає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у діяльності замовника; ж) за дорученням замовника бере участь у засіданні балансової комісії та розробці пропозицій за підсумками фінансово-господарської діяльності; з) готує за дорученням замовника матеріали про розкрадання, розтрати, випуск недоброякісної і нестандартної продукції та про інші правопорушення для передачі слідчим, судовим органам, а також вживає заходів щодо відшкодування збитків, завданих замовнику; и) організовує систематичний облік та збереження нормативних актів, що надходять до замовника та видаються ним, створює бібліотеку юридичної літератури; і) інформує замовника про нове законодавство, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами замовника нормативних актів щодо їх діяльності.
Плата за виконання виконавцем доручень довірителя за цим договором включаючи витрати організаційно-технічного характеру визначаються сторонами на підставі актів виконаних робіт/наданих послуг та сплачується довірителем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця. При досягненні позитивного результату у справах передбачених п.п. 2.1 та 2.2. довіритель зобов`язується виплатити додаткову плату за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою.
Згідно з додатком 2 до договору від 08.08.2016 сторони погодили виконання робіт з перевірки на відповідність вимогам законодавства внутрішніх документів замовника за 2015-2016 роки за переліком, наведеним у таблиці (більше 70).
На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи долучено акти виконаних робіт (наданих послуг): від 19.08.2016 на суму 117120,00 грн. в т.ч. ПДВ 19520,00 грн.; від 29.08.2016 на суму 252000,00 грн. в т.ч. ПДВ 42000,00 грн.; від 30.08.2016 на суму 252000,00 грн., в т.ч. ПДВ 42000,00 грн.; від 12.09.2016 на суму 252000,00 грн., в т.ч. ПДВ 42000,00 грн.; від 13.09.2016 на суму 252000,00 грн., в т.ч. ПДВ 42000,00 грн.; оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 контрагенти ТОВ «Лісмор Груп» на суму 1125120,00 грн.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Сорбіс Інвестбуд», колегія суддів зазначає наступне.
10.10.2016 між позивачем (замовник) та ТОВ «Сорбіс Інвестбуд» укладено договір про надання послуг №10/10/2016, відповідно до якого в порядку та на умовах цього договору, виконавець зобов`язується за завданнями замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з прибирання прилеглої території, миття санвузлів, видалення будівельного пилу з поверхні підлоги, стін, комунікацій, прибирання дрібного будівельного сміття (уламки цегли, будматеріалів), очистка системи каналізації та водопроводу, сміття, миття вікон: миття скла з двох сторін, підвіконників, миття фасадів (матеріал металопрофіль), а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги. За надання передбачених договором послуг замовник виплачує виконавцю суму, зазначену в акті виконаних робіт (наданих послуг) протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця. Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання передачі виконаних послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 днів після фактичного надання послуг.
Згідно з додатком 1 до договору перелік та вартість послуг складатиме 1800000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Додатком 2 погоджено місце виконання робіт: м. Львів, вул. Зелена, 301, а також виконання робіт із використанням інвентарю, устаткування і витратних матеріалів виконавця. Для підтвердження операцій за договором до матеріалів справи надано акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на суму 1000000,00 грн., в т.ч. ПДВ 166666,67 грн., на суму 84120,00 грн., в т.ч. ПДВ 14020,00 грн., на суму 715880,00 грн., в т.ч. ПДВ 119313,33 грн., на суму 730000,00 грн., в т.ч. ПДВ 121666,67 грн., оборотно-сальдову відомість по рах. 631 контрагенти ТОВ «Сорбіс Інвестбуд» за 2016 рік.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Хорса Груп», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
21.11.2016 між позивачем та ТОВ «Хорса Груп» (виконавець) укладено договір про надання послуг №21.11.2016, відповідно до якого в порядку та на умовах визначених цим договором виконавець зобов`язується на завдання замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з прибирання прилеглої території, миття санвузлів, видалення будівельного пилу з поверхні підлоги, стін, комунікацій, прибирання дрібного будівельного сміття (уламки цегли, будматеріалів), очистка системи каналізації та водопроводу, миття вікон (миття скла з двох сторін, підвіконників, укосів та відливів), а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги.
За надання передбачених договором послуг замовник виплачує виконавцю суму, зазначену в акті виконаних робіт (наданих послуг) протягом 20 днів шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця. Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання передачі виконаних послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 днів після фактичного надання послуг.
Згідно з додатком 1 до договору вартість послуг складатиме 963054,83 грн., в т.ч. ПДВ /Т.3, арк.спр.70/. У додатку 2 до договору погоджено деталізований перелік вказаних вище робіт та зазначено, що виконання робіт здійснюватиметься за адресою об`єкта м. Львів, вул. Зелена, 301. Послуги за договором виконуються із використанням інвентарю, устаткування і витратних матеріалів виконавця.
На підтвердження господарських операцій з ТОВ «Хорса Груп» надано оборотно-сальдову відомість по рах. 631 контрагенти за 2016 рік на суму 963054,83 грн.; акт надання послуг №52 від 22.12.2016 з очистки системи каналізації та водопроводу, прибирання прилеглої території, прибирання дрібного будівельного сміття (уламки цегли, будматеріалів) на загальну суму 878934,83 грн., в т.ч. ПДВ 146489,14 грн., акт наданих послуг №58 від 23.12.2016 з миття санвузлів, видалення будівельного пилу з поверхні підлоги, стін, комунікацій, миття вікон: миття скла з двох сторін, підвіконників, укосів та відливів на суму 84120,00 грн., в т.ч. ПДВ 14020,00 грн.
Щодо покликань апелянта про нереальність господарських операцій позивача з ТОВ «Боско Тренд», колегія суддів зазначає наступне.
12.09.2016 між позивачем (замовник) та ТОВ «Боско Тренд» (виконавець) укладено договір про надання послуг №1209-2016, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з очистки системи каналізації та водопроводу, прибирання прилеглої території, миття санвузлів (послуги), а замовник зобов`язується оплачувати надані послуги. Детальна інформація щодо послуг міститься у додатку №1 до цього договору та визначається у завданні замовника, яке надається ним виконавцеві шляхом усного повідомлення. За надання передбачених договором послуг замовник виплачує виконавцю суму, зазначену в акті виконаних робіт (виконаних послуг), протягом 20 днів, шляхом перерахунку на розрахунковий рахунок виконавця. Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом трьох днів після фактичного надання послуг.
На підтвердження операцій за договором до матеріалів справи надано додаток №1 до договору про перелік та вартість послуг на загальну суму 271500,00 грн., додаток 2 до договору від 12.09.2016 (місце виконання робіт: м. Львів, вул. Зелена, 301, та погоджено надання послуг силами виконавця) в т.ч. ПДВ; оборотно-сальдову відомість по рах. 631 по контрагенту за 2016 рік на суму 271500,00 грн.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) на суму 271500,00 грн., в т.ч. ПДВ 45250,00 грн.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від господарських та виробничих можливостей контрагента. Відсутність у контрагента власних або орендованих основних засобів не свідчить про безтоварність операцій. Відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно- господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам. Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 16.01.2018, 15.05.2018, 11.09.2018 у справах №№826/1398/14, 810/4391/16, 804/4787/16 відповідно.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що можливе порушення контрагентом позивача норм податкового законодавства чи наявність кримінального провадження щодо такого контрагента, на яке посилається податковий орган в акті перевірки (а також у відзиві на позовну заяву), жодним чином не відноситься та не впливає на правильність формування податкового зобов`язання позивача з податку на додану вартість. Необхідною та достатньою умовою є документальне підтвердження здійснення господарських операцій. Крім цього саме податковий орган відповідно до принципу офіційності повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що окружний суд, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.003297 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.