ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року	                        Львів	Справа № 380/1156/20 пров. № А/857/5955/20 	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Зошій Юрія Йосиповича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року  у справі №380/1156/20  (головуючий суддя Сасевич О.М., м. Львів) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. 
Рішенням від 24 квітня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , постановою від 08 вересня 2020 року Восьмий апеляційний адміністративний суд задовольнив її частково. 
Скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в справі №380/1156/20 в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити постанову, якою позов у цій частині задовольнити частково.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 1 січня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум, відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Визнав нечинним рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня  2020 року в справі №380/1156/20 в частині позовних вимог до Адміністрації Державної прикордонної служби України та закрив провадження у справі в цій частині.
В решті рішення суду залишив без змін.
02.12.2020 на адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду від представника позивача ОСОБА_1  - адвоката Зошій Ю.Й. надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, мотивоване тим, що при прийнятті постанови суд апеляційної інстанції не вирішив питання щодо судових  витрат. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 1  ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим частини третьої вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, відповідно до ч. 3  ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. При цьому, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4  ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, частина шоста  статті 134 КАС України  визначає, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, відповідно до частини сьомої цієї статті, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 1  ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 7  ст. 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи видно, що представником позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 31.10.2019, додаток 1 до договору від 08.05.2020, обсяг послуг (розрахунок винагороди) адвоката Зошій Ю.Й., наданих ОСОБА_1 за додатком 1 до договору « 2 від 31.10.2019 (апеляційна інстанція), квитанція до прибуткового касового ордера на суму 1500 грн.
З копій поданих документів колегія суддів вбачає, що послуги, надані адвокатом в суді апеляційної інстанції, включали лише аналіз рішення першої інстанції, написання та подання до суду апеляційної скарги, вартість послуг становить 1500 грн.
Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 2 ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З матеріалів справи встановлено, що зміст апеляційної скарги фактично дублює позовну заяву, та витрати на правничу допомогу, які позивач поніс в суді першої інстанції за надання послуги у вигляді написання позову становили 1500 грн. А тому колегія суддів вважає, що гонорар адвоката у цій справі, який пов`язаний із підготовкою до розгляду у Восьмому апеляційному адміністративному суді справи №380/1156/20 є співпірним та розумним відносно наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у загальній сумі 1000 грн.
Крім того,  відповідно до квитанції №29950 від 12.05.2020 позивач при зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою сплатив судовий збір у сумі 2522, 40 грн (а.с. 198), який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень – відповідачів у справі (по 1261,20 грн з кожного).
З урахуванням наведених вище висновків апеляційного суду, клопотання  представника позивача представника ОСОБА_1 – адвоката Зошій Юрія Йосиповича ухвалення додаткового рішення у справі задоволенню в частині стягнення судового збору за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2522,40 грн та понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.
Керуючись ст. ст. 132, 139, 229, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Зошій Юрія Йосиповича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №380/1156/20 задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн 00 коп. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26; код ЄДРПОУ 00034039) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	

Повне судове рішення складено 23.12.2020.