ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7146/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  11 листопада 2020 року                                                                                 м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Шурка О.І., при  секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправним та скасувати пункт 20 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №126 від 24 вересня 2019 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 – дружині загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для продовження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.
На обґрунтування вимог зазначено, що висновки відповідача про те, що позивач не має право на одноразову грошову допомогу є помилковими, оскільки така допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання №126 від 24 вересня 2019 року в частині відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (пункт 20 протоколу засідання).
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити і виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 – дружині померлого ОСОБА_2 , смерть якого настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для продовження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
Зокрема, апелянт зазначає, що після звільнення ОСОБА_2 вже не був військовослужбовцем та після звільнення втратив спеціальний статус – статус військовослужбовця. В свою чергу, на виплату одноразової грошової  допомоги мають права право члени сімей у разі смерті військовослужбовців, а не осіб звільнених зі служби.
Крім того, апелянт стверджує, що позивач пропустив трьох річний строк реалізації права на виплату одноразової грошової допомоги. Зазначає, що позивач не скористалася своїм правом і не зверталася до уповноваженого органу за отриманням одноразової грошової допомоги у визначений законом строк.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що у відповідності до копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 листопада 1989 року підполковника ОСОБА_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №20 від 25 листопада 1989 року та наказу Головнокомандуючого Сухопутних військ №0913 від 29 вересня 1989 року звільнено з військової служби у запас за віком, у зв`язку з чим виключено зі списків частини та всіх видів забезпечення.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 06 червня 2016 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області складено відповідний актовий запис №1482.
Як вбачається з експертного висновку №157 від 13 жовтня 2016 року захворювання, що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
ІНФОРМАЦІЯ_2 дружина померлого – ОСОБА_1 звернулась до Житомирського обласного військового комісаріату з заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка, проте, вказані документи були повернуті без розгляду. 
Не погоджуючись з таким рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року у справі 826/7364/18, яке було змінено в частині постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, у тому числі, зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1   - дружині загиблого (померлого) військовослужбовця ОСОБА_2 .
08 серпня 2018 року позивач повторно звернулась до Житомирського об`єднаного міського військового комісаріату з заявою, в якій просила виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю чоловіка.
На виконання судових рішень, 24 вересня 2019 року комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформлене протоколом засідання №126 (пункт 20 протоколу) щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки на день смерті ОСОБА_2 не був військовослужбовцем. 
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до  статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»  виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених  Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011- XII).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3  Закону №2011-XII  дія цього  Закону  поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Згідно з положеннями частини першої статті 16  Закону №2011-XII  одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим  Законом  мають право на її отримання.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 16  Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.
Враховуючи приписи зазначених норм  Закону, право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які померли внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право на отримання одноразової грошової допомоги членами сім`ї військовослужбовця не залежить від наявності в останнього    на момент смерті статусу військовослужбовця, а безпосередньо пов`язане з наявністю юридично-правового зв`язку між смертю особи та захворюванням, отриманим під час виконанням ним обов`язків військової служби.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 січня 2020 року у справі №2240/2957/18.
Оскільки захворювання ОСОБА_2 , яке призвело до смерті, було безпосередньо пов`язане із виконанням ним обов`язків військової служби, то ОСОБА_1 має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка.
Стосовно доводів апелянта про те, що позивач не скористалася своїм правом і не зверталася до уповноваженого органу за отриманням одноразової грошової допомоги у визначений законом колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року (далі - Порядок №975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Тобто, днем виникнення права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги у дружини померлого – ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з пунктом 8 статті 16-3 Закону №2011-XII  особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Як вбачається з матеріалів справи, та вже було зазначено вище, 14.09.2017 року ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка.
Вказане дозволяє дійти висновку, що ОСОБА_1 реалізувала своє право на звернення із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у визначений законом строк.
Повернення Житомирським обласним військовим комісаріатом без розгляду поданих ОСОБА_1 14.09.2017 року документів, зумовило звернення останньої до суду. В наслідок чого, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року у справі 826/7364/18, зміненим в частині постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, визнано    протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо неприйняття рішення з питання призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби та зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення з питання виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
В свою чергу, оскаржуване у даній справі рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №126 від 24 вересня 2019 року було прийнято саме на виконання судових рішень у справі №826/7364/18. 
Надходження ще однієї заяви позивача від 08 серпня 2018 року в даному випадку не свідчить про пропуск останньою строку, оскільки первинне звернення, за наслідком якого прийнято спірне рішення відповідача, відбулося 14 вересня 2017 року.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.
За правилами  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року - без змін.                                                                    
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        О.М.Оксененко

Суддя                                        О.І.Шурко