П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
09 грудня 2020  року                                                                      м. Київ
                                                                                              Справа №365/1454/19
 
Резолютивна частина постанови оголошена 09 грудня 2020 року
Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року
            
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
                                   судді-доповідача   Стрижеуса А.М., 
                                   суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                                   секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи:     позивач          ОСОБА_1 
відповідач      Приватне акціонерне товариство «Київобленерго»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Баришівського районного суду Київської області, ухваленого у складі судді Коваленко К.В. 03 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про незаконні дії відповідача у порушенні прав та законних інтересів споживача, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди, - 
Справа №355/1454/19	 	 	
№ апеляційного провадження:22-ц/824/14209/2020	 	 	
Головуючий у суді першої інстанції:Коваленко К.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.	 	
 
В С Т А Н О В И В:
         Позивач 30 вересня 2019 року звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просила суд визнати незаконними діями Відповідача Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» у порушенні прав та законних інтересів ОСОБА_1 у безпідставному нарахуванні і стягненні 228894 грн.28 коп. за електроенергію та стягнути з Відповідача на її користь переплату за спожиту електроенергію у 2018 році в сумі 17690 грн.43 коп., моральну (не майнову) шкоду в сумі 1000000 грн.00 коп. та судовий збір на користь держави.
            Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 03 вересня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного Товариства «Київобленерго» про незаконні дії відповідача у порушенні прав та законних інтересів споживача, повернення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.
            Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
            В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги.
            Представник ПрАТ «Київобленерго» адвокат Петришина А.М. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.
            Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
            Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
            Згідно зі статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
            Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.
            Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, Законом України «Про ринок електричної енергії», Законом України «Про електроенергію», Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України Від 26 липня 1999 року № 1357. 
            Згідно ст.714 ЦК України,  а договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
            До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
            Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
            Відповідно до п.3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 26 липня 1999 року №1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється електропостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією.
            Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 вересня 2015 року ОСОБА_1 , уклала Договір №200130567 про користування електричною енергією з Приватним акціонерним товариством «Київобленерго» в особі Баришівського районного підрозділу на постачання електричної енергії в житловий будинок і господарські будівлі в АДРЕСА_1 .
            Відповідно до п. 16 Договору, оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показів приладу обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць.
            Згідно абз. 1 ч.2 п.16 Договору, споживач щомісяця самостійно проводить знімання показів приладу обліку.
            Згідно п.4 Договору, облік електричної енергії на об`єкті позивача здійснюється приладом обліку електроенергії лічильник трифазний, типу СА-4-195 (6.0/3*20-50А) №164035 з показниками станом на 15.09.2015 року, (на день укладення договору), 9270 кВт год.(з чотирма цифрами) з таким показником на лічильнику оформила Договір №200130567 від 15.09.2015 року з Баришівським РП.
            З копії технічного паспорта електролічильника типу СА4-195 (6.0/3*20- 50А) вбачається, що витрата електричної енергії враховується в кіловат годинах по 6 цифрах лічильного механізму оскільки остання цифра справа не відокремлена комою, а тому обсяг споживання електричної енергії обліковується за 6 (шістьма) знаками рахівного механізму.
            Таким чином уклавши договір позивач взяла на себе обов`язок знімати показники з приладу обліку, передавати їх Енергопостачальнику. А отже відповідальність за те, що передані покази лічильника відповідають дійсності повинен нести споживач.
            Підпунктом ІІІ пункту 16 Договору №200130567 передбачено, що у разі виявлення невідповідності фактично спожитої (за знятими Енергопостачальником показами приладу обліку) та сплаченої Споживачем електричної енергії (недоплати) Енергопостачальник оформляє додатковий платіжний документ та надає його Споживачу.
            06 липня 2018 року представником Баришівського РП ПАТ «Київобленерго» було проведено перевірку приладу обліку, його показання і квитанції з оплати за спожиту електроенергію у споживача ОСОБА_1 та було виявлено, що позивач, оплату за спожиту електроенергію здійснює за п`ятизначними цифрами на приладу обліку 16019 кВт год., а необхідно оплату проводити по шестизначним цифрам, тобто, за 152180 кВт год. станом на 31.07.2018 року. Тобто в даному випадку відповідач діяв в межах договору підписаному позивачем.
            Як в позовній заяві, так і в своїх поясненнях, наданих апеляційному суду, позивач ОСОБА_1 вказала, що після виявлення невідповідності в показниках лічильника та проведеній оплаті, вона намагалась вирішити питання шляхом переговорів з відповідачем, проте згоди дійти не вдалося.
            Як убачається з копій скарг та претензій, які позивач направляла відповідачу, ( а.с. 30-31, 38-39, 40-41, 46-47, 50-52, 53-54, 55-56) позивач фактично не заперечувала проти того, що покази на лічильнику обраховувались невірно, та лише просила надати детальний розрахунок заборгованості з 05.09.2015 року по 06.07.2018 року. В судовому засіданні апеляційного суду позивача підтвердила наведене, що свідчить про те, що позивач визнає наявність заборгованості та намагалася вирішити спірне питання.
            З огляду на викладене, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо незаконних дій відповідача у без підставному нарахуванні заборгованості за спожиту електроенергію.
            Щодо посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не з`ясовано питання щодо переплати споживачем згідно виставлених рахунків,то колегія судів вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.
            Як убачається з матеріалів справи та підтверджено позивачем в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 27 листопада 2018 року звернулася до відповідача з письмовою заявою про приєднання електроустановки певної потужності, а саме збільшення договірної потужності з 5 кВт до 17 кВт.
            10 грудня 2018 року на рахунок відповідача було сплачено позивачем 14950 гривень з призначенням платежу за стандартне приєднання до електричних мереж.
            17 січня 2019 року на рахунок відповідача було сплачено позивачем 3719 гривень 78 копійок з призначенням платежу за виготовлення проектної документації.
            09 квітня 2019 року на рахунок відповідача сплачено позивачем 3139 гривень 06 копійок з призначенням платежу заміна лічильника.
            З викладеного вбачається, що позивачем не проводилась оплата за спожиту електроенергію відповідачу, що підтверджується актом звіряння розрахунків за період з 01 вересня 2015 року по 27 грудня 2019 року ( а.с.161-1614) та роздруківкою з програми SAP по рахунку клієнта (а.с.97-108).
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.
Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, судом надано належну оцінку всім наданим матеріалам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  -  залишити без задоволення.
Рішення Баришівського районного суду Київської області від 03 вересня 2020 року- залишити без змін.
            Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                             Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна