ф
УХВАЛА

14 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 400/236/20
адміністративне провадження № К/9901/33027/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:          
судді-доповідача – Тацій Л.В.,
суддів: Рибачука А.І., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1    до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    звернувся до суду з позовом, у якому просив: 
визнати протиправними дії Миколаївського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на                 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43  і  63 Закону України від         09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру моєї пенсії;
зобов`язати Миколаївський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей  43  і  63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пункту 2  статті 9 Закону України від 20  грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та з врахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених  постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017  року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  та  наказів Міністра оборони України №  90 від 01 березня 2018 року  і  № 260 від 07 червня 2018 року, з урахуванням вимог статей  22  і  58 Конституції України, враховуючи в тому числі: додаткові види грошового забезпечення: надбавка за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавка за вислугу років, на підставі статті 5  пункту 1 підпункту 3 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704  та Рішенням Міністра оборони України від 28 грудня 2018 року № 248/9240); надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15 % від посадового окладу, на підставі статті 6  пункту 6 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704); премії (у розмірі 35 % посадового окладу, на підставі статті 5  пункту 2 Постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704  та Рішення Міністра оборони України від 28 грудня 2018 року № 248/9240 від посадового окладу); надбавки за особливі умови служби (НОУС) в екіпажах бойових літаків (35% від посадового окладу), надбавки за кваліфікацію 1 клас (7 % від посадового окладу, на підставі  Додатку 15 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704).
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року позов задоволено частково:
визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей  43  і  63 Закону України від 09 квітня 1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 
зобов`язано Миколаївський обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей  43  і  63 Закону України від 09 квітня 1992 року        №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  та з врахуванням положень  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у справі № 400/236/20 залишено без змін.
Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права відповідач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 03 грудня 2020 року, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове – про відмову у задоволенні позову.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13  КАС України.
Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На обґрунтування права на касаційне оскарження заявник зазначає, що касаційний розгляд цієї справи має виняткове значення для відповідача, оскільки може вплинути на фінансове становище установи (яка є бюджетною установою) під час дії особливого періоду при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Проте доводи касаційної скарги, наведені на підтвердження права на касаційне скарження судових рішень у справі незначної складності фактично зводяться до переоцінки здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надання переваги одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з встановленими в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами та наданою їм правовою оцінкою не дають підстав для висновку про наявність в даному випадку обставин, наведених у підпункті «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини “с” статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1    до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Л.В. Тацій
Суддя                                                                                                    А.І. Рибачук
Суддя                                                                                                    Т.Г. Стрелець