Справа № 447/1403/19                                Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р. 
Провадження № 22-ц/811/612/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого- судді Мельничук О.Я., 
суддів Крайник Н.П., Шеремети Н.О.
при секретарі Симець В.І.
за участю представника ПАТ «Страхове товариство «Гаранія» Карась А.А. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» та ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ПАТ "Страхове товариство "Гарантія" в його користь майнову шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, а з ОСОБА_2 - 172 270,86 грн.(сто сімдесят дві тисячі двісті сімдесят) грн. 86 коп. майнової шкоду.
В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що у провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт від 29 червня 2017 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016140250000671 від 27 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Відповідно до вищезазначеного обвинувального акту 27 червня 2016 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухаючись по асфальтованій автомобільній дорозі із сполученням «Київ-Чоп» 576 км + 900 м, що між населеними пунктами с.Луб`яне Миколаївського району Львівської області та с.Тростянець Миколаївського району Львівської області із швидкістю, близько 80-90 км/год., при ясній погоді без опадів та добрій видимості, будучи неуважним до дорожньої обстановки, не врахувавши дорожніх умов, безпечної дистанції та безпечного інтервалу, здійснив попутне зіткнення у лівому ряді смуги руху вказаної автомобільної дороги із автомобілем марки «Citroen», моделі «C-ELYSEE» із реєстраційним номером « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_1 . У зв`язку з чим транспортному засобу «Citroen», моделі «C-ELYSEE» було завдано суттєвих ушкоджень.
Дана дорожньо-транспортна пригода, згідно із висновком експерта №1/1216 від 11.11.2016 відбулася внаслідок грубого порушення водієм автомобіля марки ««Nissan», моделі «Tiida» із реєстраційним номером « НОМЕР_1 » ОСОБА_2 правил дорожнього руху України, а саме: п.п.13.1.
Зважаючи на те, що на даний час судове провадження в кримінальній справі зупинено, обвинуваченого ОСОБА_2 оголошено в розшук, закінчується трирічний термін позовної давності, позивач був змушений звернутись в суд із даним позовом.
Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.
Стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" та ОСОБА_2 вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 - власнику автомобіля марки Citroen C-ELYSEE, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.06.2016 в розмірі 248965(двісті сорок вісім тисяч дев`ятсотшістдесят п`ять) грн. 53 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду оскаржив відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія». Вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що оскільки в даному ДТП взаємодіяли 2 транспортних засоби, то відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України відшкодування шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки проводиться виключно за принципом вини, тобто винної особи. В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди, суд виходив з тих обставин, що з відповідачів слід стягувати в солідарному порядку в користь ОСОБА_1 шкоду завдану в результаті неправомірних дій ОСОБА_2 .
З таким висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 27 червня 2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_1 .
За фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.06.2016 зареєстровано кримінальне провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №1201640250000671 від 27.06.2016 за ознаками кримінального правовпорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. За результатами досудового розслідування обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_2 направлено до Миколаївського районного суду Львівської області.
В результаті згаданого ДТП позивачу ОСОБА_1 заподіяно майнову шкоду у вигляді пошкодження автомобіля марки «Citroen», моделі «C-ELYSEE» із реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».
У відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №5286 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Citroen», моделі «C-ELYSEE» із реєстраційним номером « НОМЕР_2 », пошкодженого внаслідок ДТП становить 248965,53 грн.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ "Страхове товариство "Гарантія"", згідно з полісом №АЕ/6658650.
22 травня 2016 року між «Закарпатським територіальним управлінням» філією ПрАТ «Страхове товариство «Гарантія» (Страховик) та  ОСОБА_2 вальник) укладенодоговіробов`язковогострахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно умов зазначеного договору була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв автомобіля марки «Nissan Tiida» д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Оскільки шкода ОСОБА_1 була завдано в результаті взаємодії джерел підвищеної небезпеки, транспортних засобів під керуванням  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ем, до даних правовідносин потрібно застосовувати норми ст. 1188 ЦК України, а не 1187 ЦК України,
Вирішуючи питання відшкодування шкоди при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, є необхідним встановлення наявності вини.
Враховуючи, що в дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 27 червня 2016 року мало місце взаємодія двох транспортних засобів, автомобіля марки «NISSAN TIIDA», д.н.з НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «CITROEN C-EL YSEE», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , то відшкодування шкоди повинно здійснюватися винною особою.
Доказами, згідно зі ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У відповідності до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5-7 цієї ж статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки за даним фактом відкрито кримінальне провадження, яке на даний час знаходиться на розгляді у Миколаївському районному суді Львівської області, винуватість особи повинен встановити суд. На момент розгляду справи, судом не встановлено вину ОСОБА_2 у вчинення ДТП, яке мало місце 27 червня 2016 року за участю ОСОБА_1 .
Відповідно до п.36.1 ст.36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З відповіді Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» адресованої ОСОБА_1 за вих. №1495/17 від 27.06.2017 вбачається, що Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» без підтверджуючих документів про вину їхнього страхувальника ОСОБА_2 , неможливо прийняти рішення про виплату страхового відшкодування, в зв`язку з чим страховою компанією відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», строк розгляду страхової справи по даному випадку призупинено до його отримання.
Таким чином, на даний момент не встановлено винну особу у скоєному ДТП, а страховик не відмовляв ОСОБА_1 у відшкодуванні шкоди, а лише зупинив строк у її відшкодуванні до подання відповідних документів (вирок суду/постанова, заяви), звернення до суду є передчасним.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що звернення позивача до суду з даним позовом є передчасним, оскільки на даний час триває кримінальне розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП, в результаті якого ОСОБА_1 була завдано майнову шкоду та рішення за фактом кримінального провадження ще не прийнято. 

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд стягнув з відповідачів в користь позивача вартість матеріальних збитків завданих в наслідок пошкодження транспортного засобу позивача в солідарному порядку, в той час як чинним законодавством не передбачено солідарного обов`язку страховика та страхувальника, щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого. 

До такого висновку, а саме, що чинне Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну потерпілого прийшла Велика Пала Верховного суду у Постанові від 20 червня 2018 року, справа №308/3162/15-ц, провадження №14-178цс18, п.33.
На згадані обставини суд першої інстанції не звернув увагу та прийшов до передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом стягнення в солідарному порядку з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" та ОСОБА_2 вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 - власнику автомобіля марки Citroen C-ELYSEE, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 30.06.2016 в розмірі 248965(двісті сорок вісім тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн. 53 коп., в зв`язку з чим, заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 року слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди. 

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 
       
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»- задовольнити.
Заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 05 грудня 2019 рокускасувати та ухвалити нову постанову.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки під час дорожньо-транспортної пригоди відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 12 листопада 2020 року.

Головуючий:                                                        О.Я.Мельничук

       Судді:                                                                        Н.П. Крайник

                                                                               Н.О. Шеремета