ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 33/821/591/20 Справа № 712/8851/20	  	Головуючий по 1 інстанції Кончина О.І.	
Категорія: ст. 124 КУпАП		Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 р.                                          м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №712/8851/20 відносно  ОСОБА_1 , що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-
в с т а н о в и л а:

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2020 року 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого ПП «Сорго»,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп., постановлено стягнути судовий збір в розмірі 420, 40 грн.
Як встановлено місцевим судом, ОСОБА_1 06.09.2020 о 09 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Хрещатик, 195, керував автомобілем BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_1 ), при виїзді на нерегульоване перехрестя вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик, не надав переваги в русі автомобілю DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_3 (власник ОСОБА_2 ) під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобіль DAEWOO NEXIA різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на бордюрний камінь. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль DAEWOO NEXIA отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт  ОСОБА_1 посилається на те, що в момент ДТП він знаходився в своїй смузі руху, при цьому на перехрестя він не виїжджав, а на схемі ДТП вказано розташування автомобілів, яке було вже після приїзду працівників поліції. Вказує, що технічна несправність автомобіля DAEWOO NEXIAта перевищення швидкості водієм  ОСОБА_2 могло слугувати причиною ДТП. Зазначає, що місцевим судом безпідставно критично оцінено покази свідка ОСОБА_3 ..
Заслухавши думку апелянта  ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку потерпілого  ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, просив постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга  ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Як вбачається з п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винуватість у ДТП водія  ОСОБА_1 , тому відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження за відсутністю в діях останнього складу адмінправопорушення, як про це просить апелянт.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282410 від 06.09.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та відповідно до якого  ОСОБА_1 06.09.2020 о 09 год. 10 хв. в м. Черкаси по вул. Хрещатик, 195, керував автомобілем BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик, не надав переваги в русі автомобілю DAEWOO NEXIA, д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобіль DAEWOO NEXIA різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на бордюрний камінь. При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль DAEWOO NEXIA отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, (а.с. 1);
- даними схеми ДТП від 06.09.2020, на якій зафіксовано розташування автомобілів, місце зіткнення, та механічні пошкодження автомобіля (а.с. 2);
- письмовими показаннями свідка ОСОБА_4 , які він давав працівникам поліції та вказував, що водій автомобіля BMW Х5, перетинаючи перехрестя вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик, не надав переваги в русі автомобілю DAEWOO NEXIA, у зв`язку з чим останній здійснив екстренне гальмування, різко змінив напрямок руху та скоїв наїзд на бордюрний камінь (а.с. 5);
- показаннями потерпілого ОСОБА_2 , які він давав в суді першої інстанції, і які узгоджуються з показаннями, даними ним працівникам поліції безпосередньо після ДТП (а.с.3) про те, що він рухався по головній вул. Хрещатик зі швидкістю 50 км/год, та під`їжджаючи до перехрестя з вул. Святотроїцька, яка є другорядною, помітив, що з правої сторони вул. Святотроїцької на його смугу руху виїхав автомобіль BMW Х5, у зв`язку з чим з метою уникнення зіткнення він застосував екстрене гальмування, і скерував автомобіль на тротуар, де відбулося зіткнення з бордюрним каменем.
Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, а тому доводи апелянта в цій частині є неприйнятними.
Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції також приходить до висновку про те, що водій  ОСОБА_1 під час керування автомобілем порушив вимоги п.16.11 ПДР України, в результаті чого відбулося ДТП.
Місцевим судом вірно оцінено критично показання свідка ОСОБА_3 , оскільки вони не узгоджуються з показаннями потерпілого, іншого свідка, та схемою ДТП, яка підписана обома учасниками ДТП без будь-яких зауважень, а тому доводи апелянта в цій частині є неспроможними.
Доводи апелянта про перевищення  ОСОБА_2 швидкості та несправності його автомобіля нічим не підтверджені, а тому є безпідставними.
Апелянт вказує, що жодних перешкод ОСОБА_2 він не чинив, оскільки на перехрестя вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик не встиг виїхати.
Однак, згідно п.2.10 «а», «в»ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.
Як вбачається з схеми ДТП, автомобіль BMW Х5 після ДПТ був розташований за перехрестям вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик, перетнувши його, хоча за версією апелянта мав би бути розташованим перед перехрестям з урахуванням вимог п.2.10 «а», «в»ПДР України.
За таких обставин, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що в момент ДТП апелянт не розпочав перетинати перехрестя вул. Святотроїцька та вул. Хрещатик, а тому його доводи в цій частині є необґрунтованими, та не узгоджуються з іншими доказами у справі.
Також, в матеріалах справи міститься ряд клопотань ОСОБА_1 , однак серед них відсутні клопотання про призначення автотехнічної експертизи, як про те зазначає апелянт.
З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина  ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є неприйнятними.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
п о с т а н о в и л а:
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП- залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка