Справа № 991/10575/20
Провадження1-кс/991/10845/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:
30.12.2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга від 28.12.2020 адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі – УВК НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 від 13.12.2020 про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 372 КК України, направленої до Національного антикорупційного бюро України 14.12.2020.
Скарга мотивована тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури здійснюється незаконне кримінальне переслідування ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №52020000000000651 від 19.10.2020. 14.12.2020  ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку на адресу УВК НАБУ було надіслано заяву від 13.12.2020 про вчинення детективом НАБУ ОСОБА_4 та прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, а саме складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів та за ч. 2 ст. 372 КК України, а саме притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення або іншою фальсифікацією. Вказана заява отримана уповноваженою особою УВК НАБУ 17.12.2020, проте відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, досудове розслідування не розпочато, що є неприпустимим та свідчить про невиконання обов`язку, закріпленого ч. 1 ст. 214 КПК України щодо обов`язкового невідкладного внесення відомостей про кримінальне правопорушення та є предметом оскарження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
У зв`язку з викладеним, адвокат ОСОБА_2 у скарзі просить зобов`язати уповноважену особу УВК НАБУ невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України, на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.12.2020 та розпочати за цією заявою досудове розслідування.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 30.12.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .
Після отримання скарги слідча суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги на предмет її підсудності Вищому антикорупційному суду, слідча суддя приходить до такого висновку.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.
Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1 - 3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. 
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3–369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Зі змісту скарги та доданої до неї заяви від 13.12.2020 вбачається, що 14.12.2020 ОСОБА_3 через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» надіслав до Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України заяву про детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 та прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 372 КК України.
Кримінальні правопорушення, передбачені ст. 366, 372 КК України згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду. 
Системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК України дає підстави для висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на зазначене, розгляд Вищим антикорупційним судом справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб УВК НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії, слід повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду.
На підставі наведеного вище, керуючись статтями. 33-1, 216, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідча суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідча суддя                                                                                                   ОСОБА_1