Ухвала
29 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 661/1601/20
провадження № 61-14982ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Безкровний Сергій Олексійович, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Херсон» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
09 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Безкровний С. О. подав касаційну скаргу у цивільній справі № 661/1601/20 на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, повний текст якої складено 10 вересня 2020 року.
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Крім того, заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору в повному розмірі.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що звертаючись до суду із позовом  ОСОБА_1 просила поновити її на роботі, стягнути з відповідача заробітну плату та середній заробіток за час вимушеного прогулу і за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні не є вимогою про стягнення заробітної плати або про поновлення на роботі, а отже підлягає оплаті судовим збором.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми. 
Позов пред`явлено до суду у 2020 році.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України, у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується. 
В оскаржуваних судових рішеннях у справі № 661/1601/20 розмір заявленої до стягнення суми про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні не зазначено, а в розпорядженні Верховного Суду на даний час відсутні матеріали справи № 661/1601/20.
Таким чином особа, яка подає касаційну скаргу має надати оригінал документу про сплату судового збору розрахованого за формулою 
(Сз х 1% х 200%), де Сз - розмір заявленого до стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні. При цьому розмір судового збору не може бути менше ніж 1 681,6 грн та не більше 
21 020 грн. 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA28 8999 9803 1315 1207 0000 26007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Разом з касаційною скаргою  ОСОБА_1 подала заяву про звільнення від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення  у справі, посилаючись на свій майновий стан, а саме те, що вона не працює та вагітна.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
На підтвердження свого майнового стану  ОСОБА_1 надала довідку лікаря та копії першої, п`ятдесят восьмої та п`ятдесят дев`ятої сторінок своєї трудової книжки.
Втім, доказів на підтвердження обставин передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір»  ОСОБА_1 не надано. Відомості про доходи заявника за попередній (2019) рік не надані.
Натомість до касаційної скарги додана квитанція від 05 жовтня 2020 року 
АО «Новокаховська юридична консультація» щодо оплати ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2 500 грн.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі подання клопотань про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.
Таким чином на даний час судом не встановлено підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:
-           зазначення в касаційній скарзі підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України; 
-           надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у вказаному в розмірі або надання доказів на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій .
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Крім того Верховний Суд звертає увагу заявника, що ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 26 травня 2020 року справа № 661/1601/20 визнана малозначною на підставі пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Особливості касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, які необхідно враховувати заявнику, визначені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката Безкровного Сергія Олексійовича про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Безкровний Сергій Олексійович, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 09 липня 2020 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у цивільній справі № 661/1601/20 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення  ОСОБА_1 або її представнику копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                          В. В. Шипович