Ухвала
 
15 грудня 2020 року
місто Київ
 
справа № 2-1621/12
провадження № 61-17478ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Яремка В. В.,
учасники справи: 
заявник - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2019 року у складі судді Пироженка С. А. та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Бондаренка С. І., Фетісової Т. Л.,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції заявника
Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» 
(далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) у вересні 2019 року звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 43 679, 12 дол. США, заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення кредиту - 31 846, 11 грн, заборгованості за пенею за несвоєчасне погашення відсотків - 16 902, 24 грн; стягнення з ОСОБА_2 штрафу за порушення умов договору іпотеки від 12 серпня 2008 року № ДІ 00-173/08 у розмірі 12 500, 00 грн.
Заява обґрунтовувалася тим, що у листопаді 2017 року Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Білоцерківський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області) повідомило ПАТ АБ «Укргазбанк» про те, що 30 травня 2016 року державним виконавцем на підставі пункту 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження у виконавчому провадженні винесено дві постанови, втім постанова про повернення виконавчого документа у зазначеній системі відсутня, її копія на адресу банку не надходила.
Зазначені обставини, на переконання заявника, свідчать про втрату виконавчого листа.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа з виконання заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором від 12 серпня 2008 року № 00-173/08 у розмірі 43 679, 12 дол. США.
Суд першої інстанції зробив висновок, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення стягувачу постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа. Оскільки виконавчий лист, виданий у зазначеній справі, на виконанні у Відділі державної виконавчої служби не перебуває та на адресу стягувача не надходив, суд першої інстанції визнав, що зазначений виконавчий лист втрачено.
Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого листа від 25 січня 2013 року № 2-1621/12 перервався пред`явленням його до виконання у 2013 році, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем не ухвалювалася, виконавчий лист було втрачено під час його виконання Центральним відділом державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції 
(далі - Центральний відділ ДВС Черкаського МУЮ) та Білоцерківським МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, на адресу стягувача не надходив, тому суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для видачі дубліката зазначеного виконавчого листа.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_3 23 листопада 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року як такі, що постановлені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа.
Заявник зазначає, що:
-          судами не враховано, що відсутні докази втрати виконавчого листа;
-          судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення якого закінчився на момент звернення із заявою про його видачу;
-          неправильно застосовано положення Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній як до, так і після 02 червня 2016 року.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Підпунктом 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За правилом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту оскаржуваних судових рішень Верховний Суд встановив, що касаційна скарга є очевидно необґрунтованою, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.
Такий висновок Суд зробив з огляду на таке.
Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій
Судами встановлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 12 серпня 2008 року № 00-173/08 у розмірі 43 679, 12 дол. США, заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення кредиту - 31 846, 11 грн, заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення відсотків - 16 902, 24 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору іпотеки від 12 серпня 2008 року № ДІ 00-173/08 у розмірі 12 500, 00 грн.
Здійснено розподіл судових витрат.
За цим судовим рішенням 25 січня 2013 року стягувачу, ПАТ АБ «Укргазбанк», видано виконавчі листи, які пред`явлено до примусового виконання.
Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 06 лютого 2013 рокувідкрито виконавче провадження № 36405557 з виконання виконавчого листа від 25 січня 2013 року № 2-1621/12 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу у сумі 43 679, 12 дол. США солідарно.
Постановою державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 18 вересня 2014 року закінчено зазначене виконавче провадження у зв`язку з тим, що державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає, на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкаси не перебуває, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області.
Постановою державного виконавця Білоцерківський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 14 січня 2015 року відкрито виконавче провадження із виконання виконавчого листа № 2-1621/12.
Постановою державного виконавця Білоцерківський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 30 травня 2016 року закінчено виконавче провадження у зв`язку із встановленням, що ОСОБА_3 не перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі та її місце проживання згідно із виконавчим документом за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до листа Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ від 16 лютого 2017 року № 14.1-36/2535 виконавчий лист № 2-1621/12, виданий 12 січня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу у розмірі 43 679, 12 дол. США на виконання до Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ станом на 13 лютого 2017 року не надходив.
Також, відповідно до листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Управління ДВС ГТУЮ у Київській області) від 03 листопада 2017 року № 21297-2-18/02.2 копію постанови державного виконавця від 30 травня 2016 року про повернення виконавчого провадження разом із оригіналом виконавчого документа направлено на адресу стягувача 01 червня 2017 року за вихідним номером 10779.
Відповідно до відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження постанова про повернення виконавчого документа стягувану ПАТ АБ «Укргазбанк» державним виконавцем не ухвалювалася.
Суди першої та апеляційної інстанцій зробили висновок, що виконавчий лист № 2-1621/12 не перебуває на виконанні Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ та Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області та не надходив на адресу стягувача.
Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Зазначене конституційне положення відображено й у статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
На час звернення заявника до суду у вересні 2019 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).
Відповідно до пункту 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа від 25 січня 2013 року перервався пред`явленням його до виконання у 2013 році.
Відповідно до листа Управління державної казначейської служби Головного територіального управління юстиції у Київській області копію постанови державного виконавця від 30 травня 2016 року про повернення виконавчого документа разом із оригіналом виконавчого документа направлено на адресу стягувача 01 червня 2017 року.
Проте, оскільки судами встановлено, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа разом із оригіналом виконавчого листа № 2-1621/12 від 25 січня 2013 року на адресу стягувача не надходила, відповідно, неможливо стверджувати, що повернення виконавчого документа у зазначений період відбулося із дотриманням вимог закону.
Згідно з підпунктами 1.5, 1.12, 1.12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр). Відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.
Враховуючи встановлення судом апеляційної інстанції відомостей про те, що до Автоматизованої системи виконавчого провадження постанова про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем не вносилася, відсутні підстави вважати, що стягувач належно повідомлений, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 25 січня 2013 року № 2-1621/12 завершено.
Зазначене унеможливлює твердження про наявність доказів, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 25 січня 2013 року 
№ 2-1621/12 завершено 30 травня 2016 року, а інформаційний лист Управління ДВС ГТУЮ у Київській області від 03 листопада 2016 року без надання доказів ухвалення відповідного рішення виконавцем не може бути визнано достатнім доказом завершення виконавчого провадження.
За наведених обставин, вирішуючи питання дотримання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання застосуванню підлягає Закон № 1404-VIII.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Зазначене свідчить, що строк, протягом якого стягувач ПАТ АБ «Укргазбанк» може звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, не пропущено, тому суди першої та апеляційної інстанцій зробили обґрунтований висновок про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа у справі № 2-2-1621/12, який втрачено органами державної виконавчої служби.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
Посилання в касаційній скарзі на відсутність в матеріалах справи належних доказів, які підтверджують втрату оригіналу виконавчого листа, не спростовують висновків судів про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа. При цьому оригінал виконавчого листа відсутній як у самого стягувача, так і на виконанні в державній виконавчій службі (приватного виконавця). Такі обставини заявником не спростовані. Ці доводи зводяться до переоцінки доказів та обставин справи, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.
Відповідно до частин другої та третьої статті 412 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи, що зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги, а отже відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі якщо суд дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись частиною другою статті 389, частиною четвертою статті 394, підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 жовтня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття судом та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            А. С. Олійник

                                                                                                            В. В. Яремко