ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 грудня 2020 року           справа №200/6524/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Першого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                        Блохіна А.А.
                                   Сіваченка І.В.
за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,
за участю сторін по справі:
позивач: Чайкіна К.О. 
відповідач: не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року (суддя - Логойда Т.В.) від 18 вересня 2020 року (повний текст складено 18 вересня 2020 року у м.Слов`янську) по справі №200/6524/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Азовської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Азовської митниці Держмитслужби про визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів                                                           № UA 700050/2019/000091/2 від 25.10.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 700050/2019/00114 від 25.10.2019 року Донецької митниці ДФС.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року позов задоволено, визнано протиправними та скасовані рішення про коригування митної вартості товарів №UA 700050/2019/000091/2 від 25.10.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 700050/2019/00114 від 25.10.2019 року.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначив, що не погодився з позицією суду першої інстанції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), внаслідок чого було подано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін від 29.07.2020 року вих.№7.1-08-1/7.1-10/8.19/3162. Ухвалою суду першої інстанції від 18.09.2020 року в задоволені клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін було відмовлено. Всупереч ч.4 ст.260 КАС України зазначена заява була розглянута судом першої інстанції з порушенням строку, а саме майже через два місяці, коли повинна була бути розглянута протягом двох днів з дня надходження. Відповідач вважає, що враховуючи значні матеріальні збитки, значення справи для сторін, значний суспільний інтерес, дана справа не відноситься до справ незначної складності, а отже повинна розглядатися за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, судом першої інстанції безпідставно поновлено строк звернення до суду. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірні рішення. Судом не прийнято до уваги, що наданої з боку позивача інформації на підтвердження митної вартості товару було недостатньо, оскільки позивачем не надано запитуваних митницею додаткових документів відповідно до вимог ст. 53 Митного кодексу України: виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; копію митної декларації країни відправлення. Також, згідно з відомостями спеціалізованого видання «Метал-Експерт. Новини ринків феросплавів» від 07.01.2019 року №252 вартість фероніобію (60-70%) на січень місяць складала 44,75-45 дол.США/кг Nb, що у перерахунок в євро є значно вищою, ніж заявлена ціна фероніобію у розмірі 32,71 євро/кг Nb. Виявлені при митному оформленні ризики позивачем спростовані не були, тому вартість товару не можна було вважати підтвердженою, оскільки вона не базувалася на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Тому проведений позивачем розрахунок митної вартості товару за ціною контракту неможливо було вважати достеменно вірним та правильним. Дані наведені у висновку ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року №190 не підтвердили фактурну вартість фероніобію у розмірі 32.71 Євро/кгNb, що заявлена у рахунку від 18.10.2019 року №121117 та специфікації від 07.01.2019 року №8 до зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2015 №089 LS-02/554, укладеного між ПрАТ «МК Азовсталь» (Україна) та «METINVEST INTERNATIONAL SA» (Швейцарія). Зазначена інформація додаткового свідчить про факт заниження заявленої митної вартості товару. Також, згідно із повідомленнями, які наведені у наданій декларації митної вартості, встановлено що продавець (METINVEST INTERNATIONAL SA) та покупець (ПрАТ «МК Азовсталь») є пов`язаними особами в розумінні ст.15 Угоди про застосування VII Генеральної угоди по тарифам та торгівлі 1994 року. Вказаний факт підтверджено також самим декларантом в гр.9(а) декларації митної вартості товару. Також відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є безпідставно завищеною, необґрунтованою, непропорційною та неспівмірна в розрізі предмету спору та складності справи стосовно наданих юридичних послуг адвокатом Бузівською Н.М.
Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що між позивачем (як покупцем) та «Metinvest International Sa» (як продавцем) укладено зовнішньоекономічний контракт від 01.08.2015 року № 089LS-02/554 на постачання феросплавної продукції (товару).
Відповідно до п.п 5.1, 5.2 контракту, ціна на товар встановлюється в євро і вказується у специфікаціях до контракту.
Згідно з п. 4.1 контракту ціна поставленого та купленого товару протягом строку повинна бути ціною, що вказана в специфікаціях, та зафіксована на відповідний квартал.
Пунктом 4.2 контракту визначено, що ціна товару, що вказана в специфікаціях, зберігає силу протягом відповідного календарного квартальну та не підлягає зміні.
При цьому п. 2.3 контракту визначено, що в разі розбіжностей між положеннями даного документу з положеннями специфікації даний контракт має переважну силу.
Відповідно до п. 10.4 контракту всі доповнення та зміни до даного контракту є його невід`ємною частиною та дійсні лише в тому випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженим представником кожної сторони та скріплені печатками сторін.
07.01.2019 року між покупцем та продавцем укладено специфікацію № 8 до контракту, згідно з якою продавець продав, а покупець (позивач) купив товар - фероніобій в кількості 480 МТ +/- 10% (+опціон покупця 20 МТ/квартал). Постачання здійснюється автомобільним транспортом. Строк постачання 1 квартал 2019 року. Вартість за 1 кг чистого ніобію в сплаві 32,71 євро, на умовах CPT Маріуполь згідно Інкотермс 2010, умови платежу: на протязі 45 календарних днів з моменту поставки товару.
Згідно з п. 4 вказаної Специфікації вказана ціна на ніобій не підлягає зміні на повну поставку. Ціна вказана на 1-ий квартал 2019 року, далі ціна узгоджується щоквартально та у випадку відсутності зміни ціна залишається чинною на наступні квартали 2019 року.
Відповідно до п. 5.1 контракту та вказаної специфікації оплата здійснюється на протязі 45 календарних днів з моменту поставки товару у м. Маріуполь.
Строк поставки по даній специфікації 1-ий 4-ий квартали 2019 року (п. 7 Специфікації).
25.10.2019 року в рамках даного контракту декларантом позивача для підтвердження митної вартості товару за основним методом першим (за ціною договору (контракту)) при митному оформленні товару до Донецької митниці ДФС (правонаступником якої є відповідач) подано митну декларацію від 25.10.2019 року № UA700050.2019.006642, в якій визначена сума митної вартості товару кількістю 13120 кг по ціні 32,71 євро/кг становила загалом 429 155,20 євро, що по курсу 27,94698 грн./євро становило 11993591,79 грн..
Разом із митною декларацією до митного оформлення подані наступні документи: контракт № 089LS-02/554 від 01.08.2015 року з додатковими угодами № 3 від 04.07.2016 року, № 4 від 27.12.2016 року, № 8 від 18.12.2018 року; специфікацією № 8 від 07.01.2019 року; митну декларацію №UA700050.2019.006642 від 25.10.2019 року; сертифікат якості - сертифікат аналізу № 27686 від 09.09.2019 року; сертифікат якості - сертифікат аналізу № 27686А від 09.09.2019 року; сертифікат якості - сертифікат аналізу б/н від 18.10.2019 року; пакувальний лист б/н від 16.10.2019 року; рахунок-фактура (інвойс) № 121117 від 18.10.2019 року; автотранспортну накладну №1906058 від 18.10.2019 року; супровідний документ T1 - 19NL000855113С5АВ8 від 18.10.2019 року; декларацію про походження товару - № 121117 від 18.10.2019 року; розрахунок ціни (калькуляцію) б/н від 29.01.2019 року; некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість, - рахунок №90023778 від 16.10.2019 року; договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, - №20160331 від 31.03.2016 року; договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, -/MI-1 від 01.08.2015 року; договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, специфікація №16 до договору №20160331 від 31.03.2016 року; договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, зміна 1 до специфікації № 16 до договору №20160331 від 31.03.2016 року; договір про надання послуг митного брокера (договір-доручення на надання послуг з митного декларування товарів) № 089лт/002/2012 від 22.03.2012 року, що укладений між позивачем як замовником та ТОВ «Скіф-Шиппінг», яке у липні 2012 року перейменовано в ТОВ «Скіф-Шиппінг», як декларантом, з додатковими угодами до нього; інші некласифіковані документи - сертифікат на ваги б/н від 18.10.2019 року.
В той же день декларантом позивача отримано електронне повідомлення митного органу від 25.10.2019 року про необхідність надання для підтвердження заявленої митної вартості товару протягом 10-ти календарних днів таких додаткових документів: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3)розрахунок ціни калькуляцію; 4) копію декларації країни відправлення. Також звернуто увагу на можливість подання інших додаткових документів: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант позивача звернувся до митного поста з проханням прийняти рішення згідно з поданими документами з посиланням на неможливість надання додаткових документів по митній декларації.
25.10.2019 року митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів                     № UA 700050/2019/000091/2 від 25.10.2019 року, яким визначено митну вартість товару за шостим - резервним методом виходячи з вартості за одиницю товару 38,6380 євро, що загалом становило                      506 930,56 євро (13120 кг х 38,6380 євро = 506 930,56 євро) і по курсу 27,94698 грн./євро дорівнювало 14 167 178,22 грн.
В рішенні зазначено, що на вимогу митного органу не надано додаткові документи, а саме: копію декларації країни відправлення виписку із бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року №190, який надавався при попередніх митних оформленнях за специфікацією №8 від 07.01.2019 року до зовнішньоекономічного договору від 01.08.2015 року №08915-02/554.
Також зазначено, що за результатами опрацювання висновку ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року №190 та документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявленого по МД від 25.10.2019 року № UA700050.2019.006642, встановлені розбіжності, а саме: у специфікації від 07.01.2019 року №8 до контракту від 01.08.2015 року №№ 089LS-02/554 та комерційних рахунках від 18.10.2019 року № 121117 зазначено ціну 32,71 євро/кг Nb на умовах поставки СРТ Маріуполь, в той час як згідно з експертним висновком ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року №190 ціна на фероніобій складає 37,77-38,65 євро/кг Nb.
Відповідно до ч. 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФСУ від 11.09.2015 року №689 (далі - Методика), органом доходів і зборів здійснено перевірку відомостей, в тому числі з урахуванням особливостей формування вартості окремих видів товарів відповідно до   розд. 3 Методики. Так, задекларований товар розглянуто в розрізі товарів, які є об`єктом біржової торгівлі. Враховуючи ч. 5 Методики, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: - спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; - спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; - інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; - інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; - інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; - інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; - цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; - інформація мережі Інтернет.
В якості масиву інформації використано інформацію Asian Metal; розрахунок вартості товару (фероніобій) згідно з інформацією Asian Metal проведено відповідно до Методики та даних:
1) специфікація від 07.01.2019 року №8 до зовнішньоекономічного договору від 01.08.2015 року №08913-02/554;
2) вартість фероніобію згідно з Asian Metal за період 10 днів, що передує даті: 04.01.2019-38,51 євро/кг Nb, 03.01.2019-38,15 євро/кг Nb, 02.01.2019- 38,24 євро/кг Nb, 29.12.2018-38,24 євро/кг Nb, 28.12.2018-38,67 євро/кг Nb, 27.12.2018-38,74 євро/кг Nb, 26.12.2018 - 38,99 євро/кг Nb, 25.12.2018 -38,99 євро/кг Nb, 24.12.2018-38,99 євро/кг Nb, 21.12.2018-38,86 євро/кг Nb.
Середнє значення за вміст 1 кг ніобію - 38,638 євро.
Згідно зі ст. 55 Митного кодексу з декларантом (уповноваженою ним особою) проведено письмову консультацію щодо обґрунтування вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у органу доходів і зборів. Представник ТОВ «Метінвест Шіппінг» відмовилася від подання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості згідно з вимогою органу доходів і зборів. А саме: каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару та копій декларації країни відправлення.
Тому під час коригування заявленої митної вартості органом доходів і зборів використані джерела інформації: інформація з мережі Інтернет масив (сайт) «Asian Metal»; експертний висновок ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року №190. Згідно із зазначеними джерелами інформації розрахунок митної вартості за поточною партією товару має складати: 13 120 кг (вага чистого Nb) х 38,638 євро/кг Nb = 506 930,56 євро х курс євро, встановлений Національним банком України станом на дату подання МД.
В той же день (в день прийняття рішення про коригування митної вартості товарів) митним органом видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA 700050/2019/00114 від 25.10.2019 року. В якості підстави для її видання містилося посилання на винесене рішення про коригування митної вартості товарів.
У зв`язку з незгодою з рішенням про коригування заявленої митної вартості товарів декларант позивача звернувся до митного органу із заявою про випуск у вільний обіг товарів, що декларуються, під гарантійні зобов`язання шляхом сплати до державного бюджету митних платежів згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.
Після отримання згоди митного органу декларант здійснив митне оформлення товару за митною вартістю, визначеною митним органом, шляхом подання скоригованої МД UA 700050/2019/006670від 25.10.2019 року, сплативши збільшену суму митних платежів відповідно до визначеної митним органом митної вартості товару.
Різниця між сумою митних платежів (мито і податок на додану вартість), обчисленою виходячи з митної вартості товару, що визначена декларантом позивача, та обчисленою виходячи з митної вартості товару, що визначена митним органом в оскарженому рішенні, становила 486883,42 грн. (43471,73 грн. мито + 443411,69 грн. податок на додану вартість, що підтверджується аркушем коригування митної декларації).
У січні 2020 року на підставі ч. 8 ст. 55 Митного кодексу України декларант позивача звернувся до митного органу з листом від 06.01.2020 року №002/2020-ОД, в якому пояснив формування ціни за договором від 31.03.2016 року №20160331 між «Metinvest International Sa» та «CBMM Europe BV» виходячи зі знижки в 8,5% (33,11 - 8,5% = 30,30 євро/кг Nb), у зв`язку з чим різниця ціни у прайс-листі (від якої віднімалася знижка) та специфікації від 07.01.2019 року №16 не були розбіжністю. Також пояснив, що розмір знижки вказано в протоколі тендерного комітету № 127-ФС від 10.12.2018 року на постачання фероніобію та в електронному листуванні з представником постачальника «CBMM Europe BV» про надання знижки. До листа додав додаткові документи на підтвердження правильності визначення митної вартості товару за першим методом, а саме: протокол тендерного комітету ТК №127-ФС від 10.12.2018 року з додатком № 1 до нього (де зазначено, що ціна 30,30 євро/кг Nb узгоджена на перший квартал 2019 року та надалі узгоджується щоквартально, а у випадку відсутності змін ціна залишається дійсною на наступні квартали 2019 року); прайс-лист «CBMMs PRICE LIST FOR THE 1 st QUARTER 2019» від 13.09.2019 року; електронне листування з представником постачальника «CBMM Europe BV» про надання знижки; лист ПрАТ «МК «Азовсталь» від 04.01.2020 року №08.02.03/16 про те, що оплата фероніобію по рахунку від 18.10.2019 року №121117 по договору від 01.08.2015 року №№ 089LS-02/554 станом на 04.01.2020 року не здійснювалася, що підтверджується випискою щодо кредиторської заборгованості; відомості щодо кредиторської заборгованості (витяг з програми).
За результатом опрацювання вказаного листа та доданих до нього документів відповідачем встановлено, що:
- наданий прайс-лист від 13.09.2019 року «СВММ-s price list for the 4th quarter 2019» містив відомості про вартість фероніобію FeNb 112 у розмірі 33,11 євро/кг Nb. Однак згідно з положеннями договору із третіми особами, пов`язаному з договором про поставку задекларованого товару від 01.08.2015 року №СВ/МІ-1, укладеним між фірмами «Metinvest International Sa» (Швейцарія) та «СВММ Еurope ВV» (Нідерланди), вартість товару складає 30,30 євро/кг Nb; до того ж зазначений прайс-лист не містить відомості про умови постачання, на яких сформована відповідна цінова пропозиція;
- у наданому декларантом витягу з електронного листування між представниками (менеджерами) фірми «СВММ Еurope ВV» та фірми «Metinvest International Sa» йдеться мова про надання знижки у 8,5%. Однак положеннями договору із третіми особами, пов`язаному з договором про поставку задекларованого товару, від 01.08.2015 року №СВ/МІ-1, укладеним між фірмами «СВММ Еurope ВV» (Нідерланди) та «Metinvest International Sa» (Швейцарія), не передбачена можливість надання будь-яких знижок. Навпаки, п. 4.2 зазначеного договору визначено, що ціна товару, що вказана в специфікаціях, зберігає силу протягом відповідного календарного квартальну та не підлягає зміні;
- протокол тендерного комітету від 10.12.2018 ТК № 127-ФС не містять відомості про вартість товару «фероніобій», за якою «Metinvest International Sa» здійснює його продаж ПрАТ «МК «Азовсталь»;
- наданий лист ПрАТ «МК «Азовсталь» № 089лс-02/3153 про наявність кредиторської заборгованості, з якого не вбачається підтвердження вартості товару фероніобію на рівні 32,71 євро/кг Nb. Даний лист викликає підстави для сумнівів, що продавець «Metinvest International Sa» та покупець (позивач) є пов`язаними особами, оскільки передбачений контрактом та комерційним інвойсом            45-денний термін на оплату сплинув і рахунок мав бути сплачений.
За результатом опрацювання листа позивача від 06.01.2020 року №002/2020-ОД та доданих до нього документів відповідачем надано відповідь від 13.01.2020 року №178/10/7.1.-28-05-01, якою декларанта позивача повідомлено про відсутність законних підстав для прийняття рішення щодо можливості застосування митної вартості, заявленої декларантом.
Вказаний лист позивач отримав від свого декларанта 06 травня 2020 року.
В листі ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року № 190, який адресований позивачеві, міститься висновок про те, що згідно з аналізом даних спеціалізованого джерела «AsianMetal» середній розрахунковий рівень цін на фероніобій (базовий вміст Nb 66,0%) становить 37,7 38,65 євро за 1 кг чистого ніобію, на умовах поставки СРТ Україна. Рівень цін може змінюватися в залежності від якості зазначеного товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку, тощо. Джерела інформації: дані «AsianMetal». Висновок носить консультаційний характер.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України за явлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані на підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частиною 4 ст. 53 Митного кодексу України також визначено, що у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).
Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За приписами ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. 
У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. 
У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені Митним кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25.10.2019 року в рамках зовнішньоекономічного контракту від 01.08.2015 року № 089LS-02/554, декларантом позивача для підтвердження митної вартості товару за основним методом першим (за ціною договору (контракту)) при митному оформленні товару було подано митну декларацію від 25.10.2019 року №UA700050.2019.006642, в якій визначена сума митної вартості товару кількістю 13120 кг по ціні 32,71 євро/кг становила загалом 429 155,20 євро, що по курсу 27,94698 грн./євро становило 11993591,79 грн..
Митна вартість товару відповідала специфікації від 07.01.2019 року № 8, яка є невід`ємною частиною даного зовнішньоекономічного контракту, згідно з якою вартість за 1 кг чистого ніобію в сплаві становить 32,71 євро.
В жодному з документів, що подав позивач, не було розбіжностей щодо показника 32,71 євро (вартість за 1 кг чистого ніобію в сплаві).
Зазначена в специфікації ціна повністю відповідала умовам п. 4.1 Контракту, згідно з яким ціна поставленого та купленого товару протягом строку повинна бути ціною, що вказана в специфікаціях, та зафіксована на відповідний квартал, п.п. 4 та 7 Специфікації, згідно з якими вказана ціна на ніобій не підлягає зміні на повну поставку, ціна вказана на 1-ий квартал 2019 року, далі ціна узгоджується щоквартально та у випадку відсутності зміни ціна залишається чинною на наступні квартали 2019 року, строк поставки по даній специфікації 1-ий 4-ий квартали 2019 року.
Невідповідність Специфікації умовам законодавства ні відповідачем ні судом не встановлено.
Крім того, позивач пояснив митному органу формування ціни за договором від 31.03.2016 року №20160331 між «Metinvest International Sa» (у якого придбав товар) та «CBMM Europe BV».
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи товар, що зазначений в специфікації від 07.01.2019 року № 8 до контракту від 01.08.2015 року № 089LS-02/554, що був укладений між позивачем (як покупцем) та «Metinvest International Sa» (як продавцем), спочатку був придбаний «Metinvest International Sa» у «CBMM Europe BV».
Так, спочатку між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa» був укладений контракт від 01.08.2015 року №СВ/МІ-1, термін дії якого закінчився 31.12.2015 року. У зв`язку з чим 31.03.2016 року між вказаними компаніями був укладений контракт №20160331, умови якого ідентичні умовам попереднього контракту.
Додатковою угодою від 09.01.2019 року №6 до контракту від 31.03.2016 року №20160331 термін дії контакту продовжено до 31.12.2019 року.
Спірна продукція (фероніобій) від «CBMM Europe BV» була поставлена «Metinvest International Sa» на підставі специфікації від 07.01.2019 року №16 до договору від 31.03.2016 року №20160331 та зміни 1 до вказаної специфікації за ціною 30,30 євро/кг Nb.
Ціна 30,30 євро/кг Nb була сформована в результаті отримання знижки.
Так, наданий декларантом позивача пізніше прайс-лист компанії «СВММ-s price list for the 4th quarter 2019» від 15.03.2019 року містить відомості щодо ціни на рівні 33,11 євро/кг Nb (безпосередньо ціни для всіх покупців).
Але при електронному листуванні між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa», яке відбулося у жовтні грудні 2018 року, «CBMM Europe BV» надало знижку «Metinvest International Sa» у розмірі 8,5% від ціни 33,11 євро/кг Nb (33,11 - 8,5% = 30,30 євро/кг).
Так, п. 1 електронного листування між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa», містить відомості щодо ціни на рівні 33,11 євро/кг Nb (безпосередньо ціни для всіх покупців).
При цьому, лист 3 електронного листування між вказаними компаніями містить інформацію про надання знижки у розмірі 8,5% від ціни 33,11 євро/кг Nb, тобто, 33,11-8,5% = 30,30 євро/кг.
Дане електронне листування між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa» мало місце до підписання специфікації від 07.01.2019 року №16 до договору від 31.03.2016 року №20160331.
В результаті цього у специфікації від 07.01.2019 року №16 до договору від 31.03.2016 року №20160331 між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa» зазначена ціна 30,30 євро/кг.
Тобто, після укладення договору від 31.03.2016 року №20160331 між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa» ціна 30,30 євро/кг зазначена у специфікації від 07.01.2019 року №16 до вказаного договору між «CBMM Europe BV» та «Metinvest International Sa» не змінювалася.
В свою чергу «Metinvest International Sa», придбавши товар за ціною 30,30 євро/кг Nb, поставив цей товар позивачу - ПРАТ «МК «Азовсталь» за ціною 32,71 євро/кг Nb (специфікація від 07.01.2019 року № 8 до контракту від 01.08.2015 року № 089LS-02/554).
Позивач, з додаванням відповідних доказів, пояснив митному органу формування ціни за договором від 31.03.2016 року №20160331 між «Metinvest International Sa» та «CBMM Europe BV» виходячи зі знижки в 8,5% (33,11 - 8,5% = 30,30 євро/кг Nb), у зв`язку з чим різниця ціни у прайс-листі (від якої віднімалася знижка) та специфікації від 07.01.2019 року №16 не були розбіжністю.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що подані позивачем документи для визначення митної вартості містили об`єктивно, документально підтверджені дані, що піддавалися обчисленню, на підставі яких відповідач повинен був визначити митну вартість товару (фероніобію), що заявлена декларантом, по першому методу.
Посилання відповідача на висновок, зроблений в листі ДП «Укрпромзовнішекспертизи» від 25.01.2019 року № 190, який містить аналіз даних спеціалізованого джерела «AsianMetal», та на сайт «AsianMetal», судом першої інстанції правомірно  не прийнято до уваги, оскільки, дані цього сайту повинні оцінювати в комплексі з поданими декларантом документами. Крім того, як зазначено в цьому листі ДП «Укрпромзовнішекспертизи», рівень цін на фероніобій може змінюватися в залежності від якості товару, умов оплати, розміру партії, кон`юнктурної ситуації на ринку, тощо; висновок носить консультаційний характер.
Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду колегія суддів зазначає наступне.
Позивач 04.07.2020 року звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA 700050/2019/000091/2 від 25.10.2019 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 700050/2019/00114 від 25.10.2019 року. Одночасно позивачем було подано клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом поважними, яке обґрунтовував тим, що митне оформлення імпортованого товару здійснювалося позивачем через свого представника - декларанта товариство з обмеженою відповідальністю «Метінвест Шіппінг» (далі - ТОВ «Метінвест Шіппінг») відповідно до договору про надання послуг на митне декларування товарів. Про наявність остаточного рішення центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державної митної справи щодо неможливості застосування митної вартості, заявленої декларантом, на підставі рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UА700050/2019/000091/2 від 25 жовтня 2019 року, позивачу стало відомо з відповіді відповідача від 13 січня 2020 року №178/10/7.1.-28-05-01, яку було отримано лише 06 травня 2020 року.
Ухвалою суду першої інстанції від 24 липня 2020 р. поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при митному оформленні товару ввезеного позивачем на митну територію України, декларанту ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ» були видане рішення про коригування митної вартості товарів №UA700050/2019/00091/2 від 25.10.2019 року.
За приписами ч.1 ст.55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Разом з тим, відповідно до ч.8 ст.55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
Декларант скориставшись зазначеним правом, листом №324/2019-ОД від 10.07.2019 року надав відповідачу додаткові документи на підтвердження правильності визначення митної вартості товару.
У відповідь, відповідач листом №178/10/7.1-28-05-01 від 15.01.2020 року повідомив декларанта щодо неможливості застосування митної вартості, заявленої декларантом.
Судом встановлено, що митне оформлення імпортованого товару здійснювалося позивачем через свого представника - компанію ТОВ «МЕТІНВЕСТ ШІППІНГ» згідно договору про надання послуг на митне декларування товарів, то вищезазначений лист відповідача був отриманий позивачем лише 06.05.2020 року.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що наведені ним причини строку звернення до суду є поважними, а тому доводи апеляційної скарги не прийняті до уваги.
Європейський Суд з прав людини у справі «Bellet v.France» зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. 
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.101998 року Європейський суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і позбавило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вказані обставини справа свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
За правилами п.7 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, зокрема, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
У відповідності до вимог ч.1, ч.2 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.4 цієї статті за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийняті до уваги.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6445,33грн. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6445,33,00 грн.
Відповідач проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечував, вважає, що витрати на професійну правничу допомогу є безпідставно завищеними, необґрунтованими, непропорційними та неспіввісними в розрізі предмету спору та складності справи стосовно наданих юридичних послуг адвокатом Бузівською Н.М..
Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами частини 4 цієї статті для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно частини 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За приписами частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України).
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За приписами частини 7 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За приписами частини 9 цієї статті при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснених судових витрат на правничу допомогу адвоката позивачем долучено: договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, додаткову угоду №7/1 від 03.12.2018 року до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, додаткову угоду №34 від 01.10.2019 року до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, додаткову угоду №148 від 14.05.2020 року до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, розрахунок розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг від 03.09.2020 року за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, акт №1 від 03.09.2020 року приймання-передачі наданих послуг за Додатковою угодою №148 від 14.05.2020 року до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, рахунок на оплату правової допомоги (юридичних послуг) №582 від 03.09.2020 року на суму 6 445,33грн.; платіжне доручення №4500094317 від 08.09.2020 року - «оплата юридические услуги (правовая помощь) по дог.№180329/АЗСТ от 29.03.2018 и сч.№:582 от 03.09.2020» на суму 6 445,33грн., довіреність №09/18/7938 від 27.12.2019 року, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ДН№4972 від 31.01.2018 року.
Пункт 1 додаткової угоди від 14.05.2020 року № 148 до договору № 180329/АЗСТ визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правої допомоги) у спорі за даним адміністративним позовом (міститься посилання саме на справу з даним предметом спору). Відповідно до п. 3.1 вказаної додаткової угоди оплата послуг здійснюється протягом 45 календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг (акту прийому - передачі надання послуг) і отримання клієнтом рахунків від Адвокатського об`єднання. Пунктом 2 додаткової угоди визначено назви наданих послуг та їх вартість.
Відповідно до розрахунку розміру винагороди за надання юридичних послуг (правової допомоги), надана позивачу правова допомога складається з наступних складових:
- усна консультація клієнта, узгодження правової позиції (1 година) - 315,30 грн.;
- збір доказів (підготовка письмових документів - листи, запити) (1 година) - 315,30 грн.;
- перевірка та підготовка документів (1 година) - 315,30 грн.;
- складення позовної заяви (1 година) - 315,30 грн.;
- складання та подання процесуальних документів (1 година) - 315, 30 грн.;
- гонорар за складність справи (1% від ціни позву) - у розмірі 4868,83 грн.;
Загальна сума винагороди за надання правової допомоги - 6 445,33 грн.
Витрати на надану професійну правничу допомогу оплачені відповідним платіжним дорученням №4500094317 від 08.09.2020 року.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції,  враховуючи обґрунтованість та пропорційність витрат до предмета спору, значення справи для сторін,  у відповідності до вимог ч. 9 ст. 139 КАС України, правомірно стягнуто на користь позивача 6 445,33грн., 00 коп. понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:   

Апеляційну скаргу Азовської митниці Держмитслужби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року по справі №200/6524/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного від 18 вересня 2020 року по справі №200/6524/20-а - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 08 грудня 2020 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 09 грудня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 08 грудня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                 Т.Г. Гаврищук 

    Судді                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Сіваченко