Ухвала    
 
19 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/3418/19
 
провадження № 61-17088ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,                Зайцева А. Ю.,                
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд» про відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Рівненської асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про відшкодування витрат на утримання і поліпшення майна,
 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня            2020 року позовну заяву Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_1 , ТОВ «Приват Євробуд» про стягнення збитків задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» збитки (упущену вигоду) в сумі 745 943,58 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» понесені судові витрати по оплаті судового збору при пред`явленні позову в сумі 10 000 грн. 
 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 189,15 грн в прибуток державного бюджету.
У задоволенні позову до ТОВ «Приват Євробуд» про стягнення збитків відмовлено.
У задоволенні вимоги Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про визнання відсутнім права на користування ОСОБА_1 та ТОВ «Приват Євробуд» відмовлено.
У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про відшкодування витрат на утримання та поліпшення майна відмовлено.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2020 року залишено без змін.
 
13 листопада 2020 року від  ОСОБА_1 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року у вказаній справі.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, які наведені заявником.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Крім того, в касаційній скарзі заявник просить зупинити дію оскаржених судових рішень до закінчення касаційного провадження.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

 
Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.
 
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність такому, зокрема ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. 
Таким чином, метою вирішення питання про зупинення виконання/дії судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Вивчивши матеріали касаційного провадження та доводи клопотання заявника, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржених судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, оскільки рішення про стягнення збитків підлягає примусовому виконанню.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від                         20 жовтня 2020 року.
 
Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/3418/19 за позовом Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват Євробуд» про відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Рівненської асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» про відшкодування витрат на утримання і поліпшення майна.
Зупинити виконаннярішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2020 року, залишеного без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 20 жовтня 2020 року, до закінчення касаційного провадження. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             Є. В. Коротенко
 
                                                                                                          С. Ю. Бурлаков       
 
                                                                                                   А. Ю. Зайцев