ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 520/1877/19
адміністративне провадження № К/9901/30941/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом Адвокатського об`єднання "Адвокати та медіатори України" до Генеральної прокуратури України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою Адвокатського об`єднання "Адвокати та медіатори України" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року (суддя            Волошин Д.А.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року (суддя-доповідач Бенедик А.П., судді Донець Л.О., Гуцал М.І.), 
У С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 року Адвокатське об`єднання "Адвокати та медіатори України" (далі - АО "Адвокати та медіатори України") звернулося з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України, в якому просило:
- визнати протиправними дії Генеральної прокуратури України щодо відмови у наданні відомостей та копії документу за адвокатським запитом від 25.01.2019;
- зобов`язати Генеральну прокуратуру України виконати адвокатський запит від 25.01.2019, а саме: надати відомості щодо вихідного номеру та дати клопотання заступника Генерального прокурора України - керівника САП Холодницького Н.І. про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання адвоката ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №42015000000000722 від 16.04.2015; надати копію зазначеного клопотання; надати відомості щодо місцеперебування на робочому місці заступника Генерального прокурора України - керівника САП Холодницького Н.І. під час підписання клопотання.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року відкрито провадження за позовом АО "Адвокати та медіатори України", проте ухвалою від 25 квітня 2019 року провадження в адміністративній справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року скасовано ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду з тих мотивів, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі долучених до матеріалів справи копій документів, які не засвідчені у встановленому порядку.
Ухвалою від 12 серпня 2019 року Харківський окружний адміністративний суд прийняв цю адміністративну справу до розгляду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України та роз?яснено позивачу, що він має право звернутися за захистом порушеного права в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України). 
У касаційній скарзі АО "Адвокати та медіатори України", посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалені рішення про закриття провадження в адміністративній справі та постановити нове рішення про задоволення позову.
За доводами позивача, цей спір належить до юрисдикції адміністративного суду, оскільки виник з приводу отримання за адвокатським запитом не документів (доказів) у кримінальному провадженні, а відомостей, які стосуються управлінської діяльності відповідача. Зазначає, що суди попередніх інстанцій не спростували наведену позицію позивача та помилково врахували висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 23 січня 2019 року у справі №802/1335/17-а, від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а і від 05 вересня 2019 року у справі №821/429/17, які зроблені за інших (відмінних), ніж у цій справі, фактичних обставин. 
У відзиві на касаційну скаргу Генеральна прокуратура України просить залишити судові рішення у цій справі без змін, вказуючи на їхню законність і обґрунтованість. Спростовуючи доводи позивача, відповідач зазначає, що надання адвокату інформації та копій документів у кримінальному провадженні здійснюється не за адвокатським запитом, а в порядку, визначеному статтею 220 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів уважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Як установлено судами попередніх інстанцій, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01 лютого 2018 року у справі №760/2788/18 (провадження №1-кс/760/2064/18) частково задоволено клопотання детектива Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України Бондаренко-Барбуль А.С. за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України     Козачиною С.С. про надання дозволу на проведення обшуку у домоволодінні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42015000000000722 від 16.04.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 212, частиною п?ятою статті 191, частиною четвертою статті 368, частиною другою статті 364 КК України.
Листом Генеральної прокуратури України від 05.03.2018 №06-18608-18 за підписом начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Козачини С.С. ОСОБА_1 повідомлено, що обшуки у приміщенні, в якому вона здійснює свою адвокатську діяльність, а також приміщенні, в якому вона проживає, проведені на підставі ухвал слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року, що постановлені за результатами розгляду клопотання заступника Генерального прокурора України - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Холодницького Н.І., поданого згідно з вимогами статті 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Участь у розгляді зазначеного клопотання приймав детектив Національного антикорупційного бюро України. Водночас в ухвалі слідчого судді від 01 лютого 2018 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , помилково зазначено, що клопотання подане детективом Національного антикорупційного бюро України за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України     Козачиною С.С., у зв?язку з чим слідчому судді подано заяву про виправлення описки в судовому рішенні.
Вважаючи сумнівною інформацію, зазначену у повідомленні начальника шостого відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Козачини С.С. від 05.03.2018, АО "Адвокати та медіатори України", яке надає правову допомогу ОСОБА_1 звернулося до Генеральної прокуратури України з адвокатським запитом від 25.01.2019, у якому на підставі статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" просило:
1) надати відомості щодо вихідного номеру та дати клопотання заступника Генерального прокурора України - керівника САП Холодницького Н.І. про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання адвоката ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №42015000000000722 від 16.04.2015; 
2) надати копію зазначеного клопотання; 
3) надати відомості щодо місцеперебування на робочому місці заступника Генерального прокурора України - керівника САП Холодницького Н.І. під час підписання клопотання.
У відповідь на адвокатський запит Генеральна прокуратура України листом від 31.01.2019 №06/1/6-9880ВИХ-19 роз?яснила голові АО "Адвокати та медіатори України" адвокату Ляшенку Ю.О. , що відповідно до частини першої статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом. Позивача повідомлено також про відсутність підстав для задоволення його запиту у зв?язку з тим, що надання зазначених у ньому відомостей не передбачено чинним КПК України.
Стверджуючи про неправомірність відмови Генеральної прокуратури України у задоволенні адвокатського запиту, АО "Адвокати та медіатори України" оскаржило її в порядку адміністративного судочинства.
Частина друга статті 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів, які мають своїм завданням справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).
Так, згідно з пунктом 2 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У пункті 25 частини першої статті 3 КПК України визначено, що учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
При цьому іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, є особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом (пункт 16^1 частини першої статті 3 КПК України).
Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування унормовано статтею 220 КПК України, положення якої (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) передбачають, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (частина перша); про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (частина друга).
Частина перша статті 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентований главою 26 КПК України.
Частина перша статті 303 КПК України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) встановлює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а також вичерпний перелік суб`єктів їх оскарження. Зокрема, на стадії досудового провадження потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (пункт 1).
Водночас за змістом частини другої статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не перелічені у частині першій статті 303 КПК України (зокрема, постанову прокурора, прийняту в порядку статті 220 КПК України), не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 306 КПК України (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Отже, предметом оскарження в порядку кримінального судочинства (на стадії досудового розслідування або під час підготовчого провадження у суді) є процесуальні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора у певному кримінальному провадженні, прийняття або вчинення яких обумовлено нормами КПК України.
Разом з тим, ні подання адвокатського запиту, ні порядок його розгляду КПК України не передбачає, що не дозволяє віднести дії органу прокуратури щодо розгляду такого запиту до процесуальних дій прокурора у конкретному кримінальному провадженні, які можуть бути предметом оскарження за правилами цього Кодексу.
Натомість підстави звернення адвоката з адвокатським запитом, вимоги до змісту запиту та порядок його розгляду врегульовані статтею 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", положення якої надають адвокату право звертатися із запитом, у тому числі до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб (суб?єктів владних повноважень), які зобов?язані розглянути поданий запит та, за наявності підстав, надати адвокату відповідну інформацію.
Виходячи з цього, розгляд органом прокуратури як суб?єктом владних повноважень адресованого йому адвокатського запиту належить до сфери управлінської діяльності останнього.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що в межах спірних правовідносин АО "Адвокати та медіатори України" та Генеральна прокуратура України діють як учасники кримінального провадження, права і обов?язки яких визначені кримінальним процесуальним законом. Навпаки, суб?єктний склад і зміст спірних правовідносин свідчать про те, що розгляд спірного адвокатського запиту лежить у площині управлінської, а не процесуальної діяльності Генеральної прокуратури України, яка не є учасником відповідного кримінального провадження. 
Наведене відносить цей спір до юрисдикції адміністративного суду, який за правилами КАС України має перевірити правомірність відмови Генеральної прокуратури України в наданні інформації по кожній з вимог адвокатського запиту.
Необґрунтованими є також посилання судів першої та апеляційної інстанцій на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 23 січня 2019 року у справі №802/1335/17-а, від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а і від 05 вересня 2019 року у справі №821/429/17, враховуючи неподібність фактичних обставин і суб?єктного складу цих справ зі справою, що розглядається.
Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
Порушення судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу Адвокатського об`єднання "Адвокати та медіатори України" задовольнити частково.
2. Скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    В.Е. Мацедонська