ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/2482/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:  головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)
суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.,
секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю., 
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року (повне рішення складено 10.08.2020 року, суддя Петренко І.В.) у справі №904/2482/20
за позовом: Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, та в інтересах держави в особі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради
до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"
про стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 646 484,32 грн., -

ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
В травні 2020 року до господарського суду Дніпропетровської області звернулась Дніпропетровська міська прокуратура №1 в інтересах держави в собі Дніпровської міської ради з позовом, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нерухомого майна від 01.01.2012 року в сумі 646  484,32 грн., що утворилась внаслідок порушення орендарем своїх зобов`язань з своєчасного та повного розрахунку орендної плати.
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року у справі позов задоволений частково:
-          провадження в частині стягнення 565 157,36 грн. основної заборгованості - закрито; в частині стягнення 1 652,02 грн. пені - відмовлено;
-          стягнуто з відповідача на користь міського бюджету в особі Дніпровської міської ради 79 674,94 грн. - пені;
-          стягнуто з відповідача на користь Прокуратури Дніпропетровської області 1 194,70 грн. - судового збору;
-          судові витрати у розмірі 25,21 грн. покладено на Прокуратуру Дніпропетровської області;
-          повернуто Прокуратурі Дніпропетровської області з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 8 477,34 грн., який сплачено, згідно платіжного доручення №1072 від 05.05.2020 року на суму 9 697,26 грн. 
Місцевим господарським судом встановлено, що:
- під час розгляду справи позивач визнав, що відповідач 28.05.2020 року здійснив перерахунок основної суми боргу та згідно розрахунку заборгованості з орендної плати за договором оренди станом на 17.06.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем відсутня у зв`язку з зарахуванням помилково сплачених коштів у розмірі 568  252,74 грн. за спірним договором. Факт сплати відповідачем суми основної заборгованості після відкриття провадження у справі, є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості.;
- про порушення свого права позивач був обізнаний з 16.04.2019 року, однак з позовом прокурор звернувся лише 13.05.2020 року, відтак до вимог про стягнення пені за період з 16.04.2019 року по 12.05.2019 року в сумі 1 652,02 грн. застосовується позовна давність, про застосування якої просив відповідач;
- розрахунок пені за період з 13.05.2019 року по 23.03.2020 року арифметично та методологічно правильний, вимога підлягає задоволенню у розмірі 79 674,94 грн.
2.          Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині стягнення з ПАТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської ПАТ "Укртелеком" пені в розмірі 79  674,94 грн. та судового збору - 1  194,70 грн., відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 10.08.2020 року в оскаржуваній частині, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Скаржник в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що грошові кошти надходили на поточний рахунок Департаменту як сплата за орендну плату, але помилково зараховувались, як переплата. Так, 28.05.2020 року (після відкриття провадження у справі) здійснено перерахунок грошових коштів за спірним договором.
Фактично заборгованості відповідача за договором оренди не було, що підтверджується встановленими обставинами в суді першої інстанції, а отже, на думку скаржника, підстав для застосовування цивільно-правової відповідальності у вигляді нарахування пені не має.
Грошові кошти надходили на поточний рахунок контрагента з червня 2019 року по жовтень 2019 року в сумі 568  250,74 грн., який ними користувався (посилається на висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду та Верховного Суду України, та п. 1.12 постанови Пленуму ВГС України від 17.12.2013 року).
Крім того, скаржник вважає, що має місце не з`ясування наступних обставин:
-           факт сплати орендних платежів за договором у строки, визначені за договором;
-          не враховано факт відсутності заборгованості перед позивачем, місцевим господарським судом встановлений факт переплати за договором;
-          відбулось помилкове зазначення призначення платежу у платіжних дорученнях відповідача, але перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача відбувалось належним чином, без порушення строків, визначених договором.
3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради просить оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення. Вважає, що умови п.3.5. договору містять чітке визнання змісту призначення платежу за договором, тому відповідач був обізнаний про порядок заповнення платіжного доручення; підписуючи акт приймання - передачі нерухомого майна, відповідач визнав існування за собою заборгованість, в т.ч. по пені станом на 30.01.2020 року.
Дніпровська міська рада у відзиві на апеляційну скаргу просить оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.
4.          Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року у даній справі залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року у даній справі та ухвалено розгляд апеляційної скарги призначити на 01.12.2020 року. 
01.12.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.
У судовому засіданні учасники справи надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог  і заперечень з посиланням на норми законодавства. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 у справі № 908/2482/20  слід залишити без змін з огляду на наступне.
5.          Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
01.01.2012 року між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (правонаступником якого є Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, далі - орендодавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди №15-ДКП/12 нерухомого майна (далі - договір), що належить до комунальної власності територіальної громади міста, а саме:
- нежитлове приміщення загальною площею 1121,30кв.м. (у тому числі 669,2 кв.м. + 452,1 кв.м.), розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Газети "Правда", 103 на першому та цокольному поверсі 5-ти поверхового будинку, вартість якого, згідно з незалежною оцінкою становить 3 139 676,00 грн. без ПДВ, що перебувають на балансі КВРЖЕП Індустріального району, для використання під розміщення та експлуатацію обладнання електрозв`язку (а.с.20-23). 
Розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженої міською радою (пункт 3.1 договору). Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, є невід`ємною частиною договору, становить 39245,96грн. без ПДВ / базова за листопад місяць 2011 рік/ (пункт 3.2 договору).
За користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:
-50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті управліннями Державного казначейства за місцем реєстрації орендаря, як платника податків та зборів, в районних податкових інспекціях м. Дніпропетровська, відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401 - у розмірі 19  622,98 грн.;
- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 19  622,98 грн. на рахунок балансоутримувача об`єкта оренди (п. 3.3. договору).
Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (пункт 3.4 договору).
Орендна плата відповідно до пункту 3.5 договору сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується за весь час фактичного користування об`єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди включно.
Договір діє з 01.01.2012 до 30.11.2014 включно (пункт 10.1 договору).
Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на переукладання договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюється за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на переукладання договору припиняється (пункт 10.2 договору).
Оскільки умовами п.2.2. договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування об`єктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акту приймання - передачі об`єкта оренди, додатком до договору 01.01.2012 року оформлено акт приймання - передачі нежитлового приміщення, загальною площею 1121,30 кв.м., що знаходиться на балансі КВРЖЕП Індустріального району, за адресою: пр. Газети «Правда», 103 (а.с.24).
В подальшому станом на 30.01.2020 року між сторонами договору, включно балансоутримувача, підписано акт приймання-передачі комунального майна (а.с.33), згідно якого Комунальне виробниче житлове-експлуатаційне підприємство Індустріального району прийняло, а орендар передав об`єкт оренди. Сторонами погоджено, що станом на дату підписання акту, за відповідачем (орендарем) обліковується заборгованість:
-          в розмірі 91  184,10 грн. перед балансоутримувачем;
-          в розмірі 627 050,077 грн. та пені 91  157,44 грн. перед загальним фондом міського бюджету по сплаті орендної плати.
Акт підписано представниками трьох сторін з відбитками печаток підприємств.
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язання з своєчасної та повної оплати орендної плати, станом на 23.03.2020 року, утворилась заборгованість з орендної плати до міського бюджету за період з 01.11.2018 року по 30.01.2020 року в розмірі 565  157,36 грн. (розрахунок а.с.25-27) та 81  326,99 грн. нарахованої пені (розрахунок а.с.31-32).
Листом від 20.05.2020 року, тобто після постановлення ухвали місцевого господарського суду про відкриття провадження у справі від 18.05.2020 року (а.с.58-60), відповідач просив Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради провести зарахування помилково сплачених коштів за договором оренди №336-ДКП/11 від 01.11.2011 року (а.с.99) в рахунок погашення заборгованості за договором №15-ДКП/12, на загальну суму 568  252,74 грн. за наступними платіжними дорученнями:
-          №9736 від 26.06.2019 року на суму 62 265,41грн.;
-          №9738 від 26.06.2019 року на суму 62 576,74грн.;
-          №9691 від 26.06.2019 року на суму 62 825,81грн.;
-          №9693 від 26.06.2019 року на суму 63 454,07грн.;
-          №9740 від 26.06.2019 року на суму 63 898,25грн.;
-          №14727 від 21.10.2019 року на суму 63 576,75грн.;
-          №14729 від 21.10.2019 року на суму 63 197,28грн.;
-          №14791 від 21.10.2020 року на суму 63 007,69грн.;
-          №14793 від 21.10.2019 року на суму 63 448,74грн.
28.05.2020 року проведено перерахунок зазначеної вище суми та надано відповідачу розрахунок заборгованості з орендної плати за договором №15-ДКП/12 від 01.01.2012 року, зроблений станом на 28.05.2020 року (а.с.64-66), згідно якого у відповідач відсутня заборгованість з орендної плати до міського бюджету, обліковується переплата в сумі 3 095,38 грн.
Листом від 10.06.2020 року відповідач просив Департамент провести зарахування коштів в розмірі 3 095,38 грн. в рахунок договору №15-ДКП/11 від 01.03.2011 року (а.с.67). Лист отримано адресатом 11.06.2020 року (а.с.68).
Позивач, станом на 23.06.2020 року визнає відсутність заборгованості відповідача за спірним договором №15-ДКП/12.
Враховуючи існування заборгованості на час звернення з позовом до суду (13.05.2020 року), сума пені, що нарахована на підставі п.п.9.1., 9.2. договору, та заявлена до стягнення за період 23.03.2019 року - 23.03.2020 року, становить 81  326,96 грн. (розрахунок а.с.31-32).
Під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідачем заявлено про застосування строків спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені.
6.          Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
Частинами другої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до абзацу другого частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).
При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).
Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 759 та ст. 761 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.
Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
В силу положень ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
За приписами ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з приписами ст. 257, ч. 2 ст. ст. 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу (ч.1 ст.260 цього Кодексу).
Згідно зі ст. 253, ч. 1 ст. 254 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.
Як вбачається з матеріалів справи та розрахунку пені позивача, що доданий до матеріалів справи (а.с.31-32) початок періоду нарахування є 16.04.2019 року, саме ця дата є датою, з якої позивач дізнався про порушення свого права на отримання своєчасної плати за договором.
Відмовляючи в стягненні пені за період з 16.04.2019 року по 12.05.2019 року в розмірі 1 652,02 грн., місцевим господарським судом правомірно враховано, що до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно із ч. 1 ст. 260 Цивільного кодексу України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) від 04.07.2018 року), позиція Верховного Суду у постановах від 01.07.2019 року у справі №910/4377/18, від 19.03.2019 року у справі №908/856/18, від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 та від 20.09.2018 року у справі №909/62/18).
Колегія суддів поділяє висновок місцевого господарського суду щодо задоволення вимог в частині нарахування пені в розмірі 79  674,94 грн. за період 16.04.2019 року - 23.03.2020 року, оскільки строк позовної давності в цій частині вимог не був порушений. Крім того необхідно зазначити, що підписавши акт від 30.01.2020 року (а.с.33), відповідач визнав наявність у нього перед позивачем боргу.
7.          Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.
Колегія суддів відхиляє довід скаржника щодо відсутності підстав застосування цивільно - правової відповідальності, оскільки відсутня заборгованість з виконання основного зобов`язання, оскільки факт виконання основного зобов`язання відбувся, однак з порушенням строків, визначеним спірним договором, внаслідок чого настають наслідки, визначені п. 9.2. договору та ст. 611, 612 Цивільного кодексу України.
Щодо помилкового визначення призначення платежу в платіжних дорученнях від 26.06.2019 року (5 шт.), від 21.10.2019 року (4 шт.), та твердження скаржника про перерахування грошових коштів без порушення строків, визначених спірним договором, колегія суддів їх відхиляє з тих підстав, що загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, встановлені Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою НБУ від 21.01.2004 року №22, вимоги якої поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов`язкові для виконання ними (далі - Інструкція).
Пунктом 1.4. Інструкції визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.
Згідно п.п. 2.1, 2.3 Інструкції розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції, зокрема реквізити розрахункових документів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів відповідних главах цієї Інструкції. Відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.
Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків (п. 3.1. Інструкції).
Реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.
Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками (п.3.7. Інструкції).
Таким чином, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особисто відповідач, як особа яка оформила цей документ та подала до обслуговуючого банку. Оскільки в призначенні платежу, особисто відповідачем, визначено підставу зарахування коштів договір оренди №336-ДКП/11 від 01.11.2011 року, замість договір оренди №15-ДКП/12 від 01.01.2012 року, кошти спрямовувались в рахунок погашення зобов`язань не за спірним договором, що призвело до утворення прострочення виконання зобов`язань саме за спірним договором.
Висновки Касаційного адміністративного суду, на які посилається скаржник, не підлягають застосуванню в даних правовідносинах, через невідповідність обставин справи та норм, що регулюють спірні правовідносини.
Між тим, довід відповідача щодо виникнення переплати не за спірним договором, через його помилковість дій, призвело до користування Департаментом чужими грошовими коштами, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення в розумінні ст. 277 ГПК України.
Посилання на п. 3.9. договору оренди №15-ДКП/12 від 01.01.2012 року не є підставою для скасування рішення, оскільки судом враховано його, а сторонами здійснено зарахування переплати за іншим договором в рахунок наступних платежів за цим договором, проте датою його оплати слід вважати саме дату такого заліку, оскільки саме в цей день сторони узгодили цей залік як спосіб виконання зобов`язання за договором і виконали п. 3.9. договору.
8.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи за захистом яких вона звернулась до суду.
Судова колегія приходить до висновку про те, що обставини, зазначені у апеляційній скарзі, не підтвердилися, що свідчить про безпідставність тверджень скаржника.
9.          Висновки за результатами розгляду апеляційної  скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у цій справі прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення - без змін.
10.          Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу. 

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року у справі №904/2482/20 - залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2020 року у справі №904/2482/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів від дня складення повного тексту постанови.

Повний текст складено 07.12.2020 року.

Головуючий суддя                                                             Л.М. Білецька

Судді:                                                                                Ю.Б. Парусніков

                                                                                      І.О. Вечірко