ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
27 жовтня 2020 року                                                                м. Київ
 
справа № 761/17651/13
 
провадження № 22-ц/824/11752/2020
 
Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого  - Іванової  І.В. 
суддів  - Сліпченка О.І., Поливач Л.Д.
при секретарі  - Ярмак О.В.
 
сторони :
позивач -   Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк"
 
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року у складі судді Осаулова А.А., про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності, 
встановив:
 
У грудні 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.
Заява вмотивована тим, що за вказаним рішенням суду в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання кредитної лінії від 21 березня 2008 року за №10-29/5887 у розмірі - 1 570 000 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 05 серпня 2008 року, зареєстрованому в Київському міському БТІ 07 серпня 2008 року. В подальшому у відповідності до ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 липня 2017 року вказане рішення суду першої інстанції набуло законної сили, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року було скасовано. Заявник вказує, що при визначенні вартості іпотечного майна суд прийняв за основу висновок про вартість майна від 27 травня 2013 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» в рамках звіту про незалежну оцінку майна, що перебуває в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі вартості квартири в сумі - 1 500 000 грн. Між тим, за наслідками звернення відповідача до іншої незалежної експертної установи ТОВ «Інвесткон» було підтверджено помилку у вищенаведеному висновку експерта щодо опису технічного стану об`єкта, які можуть впливати на кінцевий результат розрахунку вартості, і така вартість предмета іпотеки може складатиме - 1 701 410 грн.Відтак, при прийнятті судом першої інстанції рішення від 26 листопада 2013 року було враховано помилковий висновок експерта про вартість предмета іпотеки, огляд якого таким експертом ПП «Енергомакс» навіть не здійснювався. Відповідач вважає, що вказана помилка при розрахунках вартості предмета іпотеки вплинула на визначення заборгованості по кредиту заявника та є істотною обставиною для цієї справи, що не була встановлена судом, проте існувала на час ухвалення судового рішення та не була і не могла бути відома відповідачу на час розгляду справи. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив переглянути рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року у даній справі та ухвалити нове рішення про відмову в позові. 
АТ «Альфа-банк», який є правонаступником первісного позивача ПАТ «Укрсоцбанк» подав свої заперечення на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в яких зазначив, що посилання відповідача на помилковість висновку експертного дослідження про оцінку вартості предмета іпотеки у звіті про оцінку майна від 27 травня 2013 року ПП «Енергомакс», як на підставу для перегляду вказаного рішення суду, не може братись судом до уваги і не є підставою для скасування вказаного рішення суду в порядку ст.423 ЦПК України.
Банк вважає, що вказана заява є по суті намаганням відповідача переоцінити докази по справі - Звіту про оцінку майна, про який  ОСОБА_1  було відомо ще під час розгляду справи у 2013 році та подальшому оскарження винесеного судового рішення. Відповідач не був одночасно позбавлений права на оскарження вказаного висновку про вартість предмета іпотека чи замовити його рецензію, мав право просити суду призначити відповідну експертизу чи надати виготовлений на його замовлення висновок експерта. 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року заяву  ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року у зв`язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач зазначає, що підставою для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення на підставі нововиявлених обставин, є саме оспорювання оцінки вартості предмета іпотеки, оскільки під час розгляду Печерським районним судом міста Києва справи з метою розрахунку достовірного розміру заборгованості було виявлено помилки в Звіті про незалежну оцінку майна наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс».
Апелянт вважає, що за вказаним Звітом ПП «Енергомакс» не видається можливим визначити дійсну (ринкову) вартість предмету іпотеки.
До того ж ОСОБА_1 зауважує, що оскільки у даній справі в судах оцінювався саме механізм звернення стягнення на предмет іпотеки, тому, на його думку, доводи позивача, що Звіт про незалежну оцінку майна ПП «Енергомакс» оцінювався судом у процесі розгляду справи, є невірним та не відповідає предмету розгляду справи.
Учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.      
В суді апеляційної інстанції представник АТ «Альфа-банк», який є правонаступником первісного позивача ПАТ «Укрсоцбанк», просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 у зв`язку з її необґрунтованістю.
Інші учасники справи належним чином повідомлені про час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з'явились, причин неявки не повідомили, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника АТ «Альфа-банк»,  перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, приходить до наступного.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року в рахунок часткового погашення заборгованності ОСОБА_2 за договором про надання кредитної лінії від 21.03.2008 року за №10-29/5887 у розмірі - 1570 000 грн. було звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 05.08.2008 року, зареєстрованому в Київському міському БТІ 07.08.2008 року. Визнано за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Вирішено питання про судові витрати.
В подальшому у відповідності до ухвали Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.07.2017 року вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.
Обгрунтовуючи свою заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного рішення, заявник посилається на те, що при визначенні вартості іпотечного майна суд прийняв за основу висновок про вартість майна від 27.05.2013 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс», який є нікчемним у зв`язку з чисельними порушеннями при його складанні та методики, застосованої при його виготовленні.
Залишаючи заяву  ОСОБА_1 без задоволення, суд обгрунтовував свої висновки тим, що вказані заявником обставини не є нововиявленими обставинами, а є переоцінкою доказів, на які послався суд при винесенні  заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2013 року  і відповідно не впливають на його законність, а тому згідно ст.423 ЦПК України відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки обставини на які  посилається заявник, як на нововиявлені фактично зводяться до незгоди заявника з рішеннями судів і не підпадають під вимоги ст.423 ЦПК України, яка передбачає вичерпний перелік підстав перегляду рішення суду, що набрали законної сили. 
Згідно ч.4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Доводи наведені у апеляційній скарзі, що у даній справі в судах оцінювався саме механізм звернення стягнення на предмет іпотеки, а не Звіт про незалежну оцінку майна, не заслуговують на увагу, оскільки зазначена заявником обставина не належать до нововиявлених обставин.
Судова колегія вважає, що при постановленні ухвали суд першої інстанції не допустив таких порушень закону, які б призвели до неправильного вирішення справи, тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
 
 постановив :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:                                            

Судді :