Постанова
Іменем України
 
12 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/19318/19
 
провадження № 61-8690св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
суб?єкт оскарження - приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович,
зацікавлена особа - акціонерне товариство «Альфа-Банк»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 
2020 року у складі судді Кравець В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д. В., заінтересована особа - акціонерне товариство «Альфа Банк».
 
Скарга мотивована тим, що рішенням суду з нього стягнуто борг у розмірі 
4 365,86 доларів США, тоді як приватний виконавець звернув стягнення на його заробітну плату постановою від 12 листопада 2019 року в ТОВ «Панорама Прикарпаття» в сумі 135 765,14 грн. Стягнення боргу у гривневому еквіваленті суперечить законодавству України.
 
ОСОБА_1 просив визнати неправомірними дії виконавця щодо звернення стягнення з його заробітної плати та скасувати постанову від 12 листопада 
2019 року у межах виконавчого провадження № 57319193.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року скаргу залишено без задоволення.
 
Не погоджуючись з ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва 
від 05 березня 2020 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2020 року у прийнятті апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року відмовлено та повернуто заявнику.
 
Відмовляючи у прийнятті та повертаючи апеляційну скаргу представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року, апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга підписана особою, яка не мала права її підписувати.
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
03 червня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - ОСОБА_4 через засоби поштового з?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Сумського апеляційного суду від 13 липня 2020 року та передати справу до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційна скарга була подана адвокатом, чиї повноваження були підтверджено ордером і суд першої інстанції на підставі цього ордеру допустив адвоката до участі у справі. Ордер на надання правової допомоги від 22 січня 2020 року серії КВ № 449341 містить усі обов?язкові реквізити, передбачені Положенням та типовою формою ордеру, затвердженим Радою адвокатів України, а відтак у суду апеляційної інстанції були відсутні правові підстави для повернення апеляційної скарги згідно з пунктом 1 частини п?ятої статті 357 ЦПК України.
 
Доводи інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 09 червня 2020 року касаційну скаргу призначено судді-доповідачеві.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Дніпровського районного суду міста Києва.
 
19 серпня 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд
 
Надаючи оцінку аргументам, наведеним у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить із такого.
 
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
За правилами пункту 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.
 
Згідно з частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього кодексу.
 
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
 
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
 
На підставі підпункту 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом.
 
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що апеляційну скаргу подано 
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , проте доказів на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_1 в Київському апеляційному суді заявником не надано, а ордер на надання правової допомоги містить назву лише Дніпровського районного суду м. Києва, у якому надається правова допомога адвоката, дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги.
 
Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд, у межах наданих йому повноважень статтею 400 ЦПК України, перевірив аргументи, наведені у касаційній скарзі, та дійшов висновку про відсутність порушення апеляційним судом норм процесуального права за обставин, наведених в касаційній скарзі.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2020 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення відсутні.
 
Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд  у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                             В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська