ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року 
м. Черкаси

Справа № 707/2020/20		
Провадження № 22-ц/821/2058/20		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Єльцова В.О., Нерушак Л.В.
за участю секретаря: Винник І.М.
учасники справи: 
позивач: акціонерне товариство  «Акцент Банк»
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу, подану представником акціонерного товариства «Акцент Банк» – адвокатом Омельченком Євгенієм Володимировичем на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року (ухваленого в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області під головуванням судді Суходольського О.М.)у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

21 вересня 2020 року Акціонерне товариство «А-Банк» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що15 квітня 2019 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC00001995174 та отримання кредитної картки.
На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк» відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у АТ «А-Банк» разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
АТ «А-Банк» зазначає, що свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору, проте, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надав.
У зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, вказує банк, утворилася заборгованість, загальна сума якої на 07 вересня 2020 року становить 20509,17 грн. і яка складається з наступного: 15170,21 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 5338,96 грн. – заборгованість за відсотками.
Посилаючись на викладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не приймає заходів, направлених на погашення існуючої заборгованості, АТ «А-Банк» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області із даним позовом та просило постановити судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на користь АТ «А-Банк» заборгованість у загальному розмірі 20509,17 грн. за кредитним договором № SAMABWFC00001995174 від 15 квітня 2019 року, а також понесені банком судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року позов АТ «Акцент Банк» – задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент Банк» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC00001995174 в розмірі 15170,21 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент Банк» судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 1555,50 грн.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що у підписаній сторонами анкеті-заяві, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Крім того, позивачем не надано належних підтверджень, що саме додані до позовної заяви Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився саме із ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «А-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Проте враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-Банк» не повернуті, відповідач ОСОБА_1 повинен повернути банку фактично отриману суму кредитних коштів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 30 листопада 2020 року, АТ «А-Банк» вважаючи, що оскаржуване рішення винесене із порушенням норм матеріального права, є необґрунтованим, прийнятим без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, просило суд скасувати заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020  року в частині відмовлених позовних вимог банку та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог АТ «А-Банк» в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 на користь банку судові витрати пов`язані з поданням апеляційної скарги.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга АТ «А-Банк», зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги, що банком дотримано вимоги закону при укладенні договору з відповідачем. 
Вказує, що жодними нормами матеріального права банк не позбавлений права на отримання процентів, як це визначено законодавством України.
Крім того, рішення суду не містить спростувань щодо підписаних відповідачем документів, у тому числі паспорт споживчого кредиту.
Також особа, яка подала апеляційну скаргу вказує, що відсутність підпису позичальника на Умовах і Правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними та відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості; підпис відповідача в заяві позичальника свідчить про те, що ОСОБА_1 повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах; дії з користування кредитними коштами свідчать про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування, а розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості. 

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Фактичні обставини справи 

15 квітня 2019 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», з метою укладання кредитного договору № SAMABWFC00001995174. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
У вказаній анкеті-заяві зазначено, що підписант згоден з тим, що дана анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг які розміщено на сайті http://a-bank.com.ua/terms.
До кредитного договору банком додано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк», яка підписана сторонами, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк»та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Як вбачається із вищевказаної анкети-заяви, остання містить фактично анкетні дані ОСОБА_1 , підпис позичальника та датована 15 квітня 2019 року. В даній заяві не вказано суму кредитного ліміту, процентної ставки по кредиту, проценти в місяць, щомісячної комісії, вид кредитної картки, а також розмір пені і штрафів (а.с.6).
На обґрунтування фактичної суми заборгованості, позивачем по справі АТ «А-Банк»надано суду розрахунок заборгованості за договором № SAMABWFC00001995174 від 15 квітня 2019 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом –  ОСОБА_1 , з якого вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача по кредиту становить 20509,17грн., яка складається з: 15170,21грн. - заборгованість за кредитом; 5338,96грн. - заборгованість по відсоткам.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга АТ «А-Банк» не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Судом встановлено, що 15 квітня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк», у якій заповнено графи особистих даних (а.с. 6).
У вказаній анкеті-заяві зазначено, що підписант згоден з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг.
При цьому, зазначена анкета-заява не містить посилань на конкретні умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом.
Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди – ст. 638 ЦК України.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі – ч. 1 ст. 1055 ЦК України.
За статтями 526 та 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованою договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Особливостями договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Виходячи з позовних вимог, саме про такий договір зазначав банк.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Банк, пред`являючи вимоги про стягнення із ОСОБА_1 існуючої заборгованості по кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами. 
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі щодо розміру і порядку нарахування процентів, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № SAMABWFC00001995174 від 15 квітня 2019 року, посилався також на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифами, які викладені на банківському сайті  https://a-bank.com.ua/terms,  як невід`ємні частини спірного договору, а також Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Колегія суддів погоджується із посиланням суду першої інстанції на те, що позивачем не підтверджено укладення кредитного договору саме на тих умовах, які заявлені банком у позовній заяві.
У заяві-анкеті зазначено, що відповідач ОСОБА_1 згоден із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Водночас, банк додав Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 6 зворот, 7)
Колегія суддів звертає увагу на неможливість ідентифікації того, що наданий Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», підписаний ОСОБА_1 , оскільки в графі підпису споживача відсутній підпис клієнта.
Також у зазначеному паспорті споживчого кредиту в графі вибору кредитних карток не визначений тип кредитної картка, яка надавалась відповідачу.
Крім того, матеріали справи не містять підписаних відповідачем  ОСОБА_1 інших документів, що є обов`язковими складовими договору надання банківських послуг. Так, Умови та Правила надання банківських послуг, пред`явлені банком в додатку до позовної заяви, не містять підпису клієнта банку. А тарифи банку взагалі відсутні в матеріалах справи.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився саме із ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення із  ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» заборгованості по процентам, штрафам та пені, оскільки вони відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Однак, враховуючи той факт, що фактично отримані та використані позичальником  ОСОБА_1  кошти у добровільному порядку АТ «А-Банк» в повному обсязі не повернуті, а також приймаючи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Факт користування відповідачем  ОСОБА_1  кредитними коштами знайшов своє підтвердження у матеріалах справи.
Відповідач про втрату картки не заявляв, з заявами щодо несанкціонованого використання коштів до банку не звертався, користувався кредитними коштами та частково погашав наявну заборгованість.
Таким чином, суд першої інстанції розглянув позов саме в межах заявлених АТ «А-Банк»вимог і на підставі доказів, поданих позивачем і прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав лише для часткового задоволення вимог АТ «А-Банк», а саме в частині стягнення із  ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитом в сумі 15170,21 грн.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Інші доводи апеляційної скарги АТ «А-Банк» суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

        Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу, подану представником Акціонерного товариства  «Акцент Банк» – адвокатом  Омельченком Євгенієм Володимировичем – залишити без задоволення.
Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції – залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України. 

Головуюча                   О.В. Карпенко

Судді                  В.О. Єльцов
                                                                       
                                                                       Л.В. Нерушак