ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 р.	Справа № 520/8827/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 29.07.20 року по справі №520/8827/2020
          за позовом       ОСОБА_1  
          до     Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України                  
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив  суд:
- визнати неправомірними дії посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання виконавчого листа у справі №2-а-13083/10/2070, виданого 12.09.2011 Харківським окружним адміністративним судом, про поновлення в Державній митній службі України, ОСОБА_1 , на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці.
- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013 ВП №33741329 з підстав, визначених пунктом 8 частини 1 статті 49 Закону України від 21.04.1999 № 606 - XIV «Про виконавче провадження»;
- зобов`язати відповідача провести виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП №33741329 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Ухвалою від 15.07.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови - залишено без руху.
24.07.2020р. позивач надав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови  повернуто позивачу.
ОСОБА_1 , не погодившись з вищевказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції:  ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі № 520/8827/2020 за адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі -  скасувати. Направити справу за адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що вищевказана ухвала суду першої інстанції перешкоджає подальшому провадженню у справі, і має бути скасована, оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що судом в ухвалі від 29.07.2020 зазначено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з винесенням старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013 у ВП №33741329. На думку суду, позивач мав змогу в будь - який час, протягом 7 років, ознайомитись з рухом виконавчого провадження ВП №33741329 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. Позивач не погоджується з таким трактуванням спеціального закону, оскільки виходячи з положень Закону України «Про виконавче провадження» (як в редакції до 01.01.2017 року, так і в наступній редакції), державний виконавець був зобов`язаний повідомляти позивача письмово про всі вжиті ним заходи по виконанню судового рішення, а він, як стягувач, має право знати - з його офіційного повідомлення (а не з автоматизованої системи обліку виконавчих проваджень ) про стан виконавчого провадження по виконанню рішення. Вказує, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено, що він повинен був слідкувати за ходом виконавчого провадження через автоматизовану систему і дізнаватися про вжиття заходів  державним виконавцем. Посилається на рішення  Верховного суду у постанові від 17.06.2020 по справі № 521/1892/18, від 06 грудня 2018 року у справі N 465/4679/16 (провадження N 61-29024св18), від 26 лютого 2020 року у справі N 702/725/17 (провадження N 61- 12857св18). Вказує, що винесення судом ухвали 29.07.2020 про повернення позовної заяви перешкоджає розгляду справи по суті і фактичного виконання рішення суду про поновлення його на роботі, яке до теперішнього часу не виконано. Також посилається на норми Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини.  Зазначає, що з матеріалів, доданих до позовної заяви, випливає, що позивач фактично дізнався про поновлення його на посаді начальника Сумської митниці тільки 03.07.2020, з дня отримання листа від відповідача. Також зміст листів свідчить про те, що позивач звертався  не тільки до ДВС, а й до безпосереднього відповідача у справі про поновлення на роботі - Держмитслужби і її правонаступників. У зв`язку з затягуванням ДВС процесу виконання судового рішення про поновлення на роботі, позивач намагався самостійно протягом тривалого періоду вирішити питання свого поновлення на роботі з керівництвом правонаступників Державної митної служби (Міністерства доходів і зборів, Державної фіскальної служби, Державної митної служби України). Вказує, що суд не вважає поважною причину неотримання позивачем повідомлення про начебто поновлення його на посаді начальника Сумської митниці, винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. 
13.10.2020 р. ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції пояснення, в яких, зокрема зазначив про вжиття з його боку дій  направлених на поновлення на роботі в Держмитслужбі  України, вказує, що протягом всього періоду і по теперішній час він намагався реалізувати своє конституційне право на              працю - поновлення на посаді начальника митниці, а тому просив суд ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №520/8827/2020 за адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі скасувати. Направити справу за адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Позивач підтримав в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. 
Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, погодився з ухвалою суду першої інстанції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Приймаючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того що, про  наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2012р. позивачу було відомо ще станом на вересень 2012 року, про що свідчить лист відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України від 07.09.2012р. № 12-025-747-5/4 щодо результатів розгляду звернення, долучений позивач до позовної заяви. Крім того, з інформації про виконавче провадження № 33741329 наявної за посиланням https://trade.informjust.ua/, судом встановлено, що в ній міститься відомості про закінчення виконавчого провадження 24.07.2013р. та копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013р.
Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 ,  з огляду на наступне. 
Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до суду про визнання неправомірними дій посадових осіб відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання виконавчого листа у справі №2-а-13083/10/2070, виданого 12.09.2011 Харківським окружним адміністративним судом, про поновлення в Державній митній службі України, ОСОБА_1 , на посаді, рівнозначній посаді начальника Куп`янської митниці; визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2013 ВП №33741329 з підстав, визначених п. 8 частини 1 ст.49 Закону України від 21.04.1999 № 606 - XIV «Про виконавче провадження»; зобов`язання відповідача провести виконавчі дії по виконавчому провадженню ВП №33741329 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
24.07.2020р. позивачем надано до суду першої інстанції заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказав, що лише 03.07.2020 року, отримавши відповідь з ДВС, дізнався, що 24.07.2013 року винесено спірну постанову про закриття виконавчого провадження. Отже, на його думку,  строк звернення до суду з даним позовом ним не пропущено.
Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції дійшов висновку, що про  наявність постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2012 позивачу було відомо ще станом на вересень 2012 року  про що свідчить лист відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України від 07.09.2012р. № 12-025-747-5/4 щодо результатів розгляду звернення, долучений позивачем до позовної заяви.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до ст. 123 КАС України.
Однак, колегія суддів вважає такий висновок помилковим,  з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк   з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Колегія суддів зазначає, що право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.
Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанови виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, а постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Отже обов`язком виконавця є доведення до відома учасників виконавчого провадження інформації про усі постанови, які приймаються у межах виконавчого провадження.
При цьому, можливість сторони виконавчого провадження з`ясувати інформацію про хід виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження,  не звільняє виконавця від вказаного обов`язку.
Виконання виконавцем своїх обов`язків, в частині доведення до відома сторін інформації про прийнятті рішення у межах виконавчого провадження, кореспондується з правом сторони отримати таке рішення та за наявності підстав оскаржити рішення у судовому порядку.
У свою чергу, наявність підстав для оскарження рішення державного виконавця можливо встановити лише за умови ознайомлення з таким рішенням та встановлення мотивів для його прийняття.
Як вбачається з матеріалів даної справи, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 р. по справі №2-а-13083/10/2020 було замінено сторону виконавчого провадження Державну митну службу України на Державну фіскальну службу по справі №2а-13083/10/2070 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції не звернув уваги на факт заміни сторони у виконавчому провадженні та відповідно не надав цьому своєї правової оцінки в оскаржуваному по даній справі рішенні (ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020р.)
Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах даної справи листів, позивач неодноразово звертався не  тільки до органів державної виконавчої служби, а й до Держмитслужби і її правонаступників. Так, у  зв`язку з затягуванням органами державної виконавчої служби процесу виконання судового рішення про поновлення на роботі, позивач намагався самостійно протягом тривалого періоду вирішити питання свого поновлення на роботі з керівництвом правонаступників Державної митної служби (Міністерства доходів і зборів, Державної фіскальної служби, Державної митної служби України). 
Однак, наведеним вище документам, судом першої інстанції також не було надано правової оцінки в оскаржуваному рішенні суду. 
Колегія суддів звертає увагу, що приписами Закону України "Про виконавче провадження"                          не передбачено обов`язок учасника виконавчого провадження, в даному випадку стягувача ОСОБА_1 , слідкувати та самостійно ознайомлюватися з ходом виконавчого провадження та вчиненими діями державним виконавцем. Обов`язком державного виконавця є ознайомлення учасників виконавчого провадження з вчиненими діями, а ознайомлення учасниками  виконавчого провадження з вчиненими              діями останнього є їхнім правом. 
Відповідно,  посилання  суду першої інстанції на те, що позивачем до позовної заяви додано постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2012 року ВП №33741329, в якій зазначено «Реєстраційний номер виконавчого провадження: 33741329, Ідентифікатор доступу: 7ГВ878ГБ454А, роз`яснено право сторонам виконавчого провадження знайомитись з матеріалами виконавчого провадження, унесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, адреса в мережі Інтернет https://trade.informjust.ua/», що на думку суду давало змогу позивачу в будь - який час, протягом 7 років, ознайомитись з рухом виконавчого провадження ВП №33741329 в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, колегія суддів вважає  помилковими.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що будь - яких доказів про отримання позивачем постанови про закриття виконавчого провадження матеріали даної справи не містять. 
Посилання на інформацію з виконавчого провадження Єдиного  державного реєстру виконавчих проваджень не є таким доказом. Наявність такої інформації може враховуватися в сукупності з іншими обставинами. При цьому, судом першої інстанції не з`ясоване питання часу розміщення відповідної інформації.  
Фактично, повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції лише констатував факт перебігу терміну з моменту закриття виконавчого провадження до моменту звернення до суду, не надавши належної оцінки доводам позивача, викладеним в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду. 
З урахуванням відсутності такої оцінки, доводи  відповідача щодо пропуску строку звернення до суду не можуть вплинути на рішення суду апеляційної інстанції по даній апеляційній скарзі. 
Отже, враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку щодо передчасності та необґрунтованості висновку суду першої інстанції, що позивачем було пропущено строк звернення до суду,  передбачений  ст. 287 КАС України та відсутні підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та його поновлення. 
Згідно до ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі №520/8827/2020 прийнята з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, а справа №520/8827/2020 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно із ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року по справі                      №520/8827/2020  скасувати.
Направити справу №520/8827/2020 за позовом ОСОБА_1 до                   Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визнання неправомірною та скасування постанови до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    З.Г. Подобайло