ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 р. 	Справа № 520/328/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мінаєвої О.М.
суддів: Макаренко Я.М. ,  Донець Л.О. 
за участю секретаря судового засідання  Лисенко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 27.07.20 року у справі № 520/328/20
за позовом        товариства з обмеженою відповідальністю "Технопрофсервіс"      
до                       Головного управління ДПС у Харківській області                                 
про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопрофсервіс" (далі - позивач, ТОВ "Технопрофсервіс", Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.10.2019 № 00000480502, № 00000470502.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 задоволено адміністративний позов ТОВ "Технопрофсервіс".
Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 07.10.2019 № 00000480502.
Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 07.10.2019 № 00000470502.
Стягнуто на користь ТОВ "Технопрофсервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області  судовий збір у розмірі 21020,00 грн. 
Відповідач, ГУ ДПС у Харківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "Технопрофсервіс" відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що проведеною контролюючим органом перевіркою встановлено вчинення позивачем порушень вимог податкового законодавства. Звертає увагу на здійснення позивачем господарських операцій по договорам, укладеним із контрагентами, які не мали достатніх основних засобів, невідомі обставини транспортування товарів, відсутні сертифікати якості товарів тощо. Вказує, що джерело походження придбаних позивачем товарів та послуг невідоме, а тому неможливо встановити їх рух по всьому ланцюгу постачання, що свідчить про відсутність факту реального здійснення господарських операцій.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ТОВ "Технопрофсервіс" зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку. Видами діяльності підприємства за КВЕД є: 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення (основний); 81.22 Інша діяльність із прибирання будинків і промислових об`єктів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області на підстав направлень від 11.07.2019 №6530, 6531, 6532, 6533, 6534, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.75, п.п.77.1, 77.4 ст.77, п.81.1 ст.82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 18.06.2019 №4255, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Технопрофсервіс" (код 39813912) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.03.2019 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. 
За результатами проведеної перевірки складено акт № 2712/20-40-14-03-06/39813912  від 08.08.2019 та додатки до нього (т.1 а.с.120-219, т.2 а.с.1-37, 38-147).
Згідно висновків акту перевірки, встановлено наступні порушення ТОВ "Технопрофсервіс" (т.2 а.с.36-37):
1) п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 4124973 грн., у тому числі: за 2016 рік - 897629,00 грн., за 2017 рік - 235087,00 грн., за 1-й квартал 2018 року - 47730,00  грн., за 2-й квартал 2018 року - 10833,00 грн, за 3-й квартал 2018 року -1170418,00 грн., за 4-й квартал 2018 року -1604664,00 грн., за 1-й квартал 2019 року -185278,00 грн;
2) п.44.1 ст.44, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, абз.1 п.201.7, абз.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2893296,00 грн., в тому числі: за лютий 2016 року - 38916 грн., за серпень 2016 року - 15750,00 грн., січень 2017 року - 19846,00 грн., квітень 2017 року - 18686,00 грн., червень 2017 року - 18686,00 грн., липень 2017 року - 12780,00 грн., серпень 2017 року - 28606,00 грн., вересень 2017 року - 15826,00 грн., грудень 2017 року - 99300,00 грн., січень 2018 року - 15826,00 грн., лютий 2018 року - 15826,00 грн., березень 2018 року - 15826,00 грн., квітень 2018 року - 20820,00 грн., травень 2018 року - 70740,00 грн., червень 2018 року - 20820,00 грн., липень 2018 року - 107907,00 грн., серпень 2018 року - 708172,00 грн., вересень 2018 року - 399556,00 грн., жовтень 2018 року - 463575,00 грн., листопад 2018 року - 140820,00 грн., грудень 2018 року - 439147 грн., січень 2019 року - 21050,00 грн., лютий 2019 року - 49581,00 грн., березень 2019 року - 135234,00 грн;
3) п.1.1 ч.1 ст.7 та ч.5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого встановлено заниження загальної суми додаткової бази до суми заробітної плати в загальній сумі 3020,12 грн. за березень 2016 року та неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, що призвело до нарахувань єдиного внеску;
4) п.2.1 ст.6 розділу ІІ, п.1.1 ч.1 ст.7 та ч.5 ст.8 розділу ІІІ Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого встановлено заниження загальної суми єдиного внеску в розмірі 664,44 грн. за березень 2016 року. 
Не погоджуючись з висновками перевірки, ТОВ "Технопрофсервіс" подало заперечення на акт перевірки (т.2 а.с.150-151).
Листом ГУ ДПС у Харківській області від 02.10.2019 № 3579/10/20-40-05-02-15 висновки акту перевірки залишено без змін, а заперечення позивача без задоволення (т.2 а.с.152-181).
На підставі висновків проведеної перевірки, ГУ ДПС у Харківській області винесено податкові повідомлення-рішення, в тому числі:
- від 07.10.2019 № 00000470502, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 5156216,25 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 4124973,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 1031243,25 грн. (т.2 а.с.149); 
- від 07.10.2019 № 00000480502, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 3548287,50 грн., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 2838630,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 709657,5 грн. (т.2 а.с.148). 
ТОВ "Технопрофсервіс" оскаржило вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку (т.2 а.с.182-183), але рішенням Державної податкової служби України від 12.12.2019 №12760/6/99-0008-05-01 скаргу підприємства залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін (т.2 а.с.184-191).
Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 07.10.2019 № 00000470502 та № 00000480502, ТОВ "Технопрофсервіс" звернулося до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.
Предметом оскарження у справі є податкові повідомлення-рішення від 07.10.2019 № 00000470502 та № 00000480502.
Підставою для прийняття податковим органом зазначених рішень стали висновки акту документальної планової виїзної перевірки № 2712/20-40-14-03-06/39813912  від 08.08.2019 стосовно порушення ТОВ "Технопрофсервіс" п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, абз.1 п.201.7, абз.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 4124973 грн. та занижено податок на додану вартість на загальну суму 2893296,00 грн.
Висновки податкового органу про дані порушення грунтуються на тому, що позивачем не підтверджено реальність здійснення господарських операцій щодо придбання:
1) товарно-матеріальних цінностей (мастило, гвинти, підшипники, кабелі, метизи, ізострічки, уайт-спірит, технічні миючі засоби, рукавиці тощо) за договорами, укладеними із контрагентами: ТОВ "Селезія", ТОВ "Екто-плюс", ТОВ "Фараон буд", ТОВ "Поток-К", ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж", ТОВ "Сігма профіт", ТОВ "Аквілія ком", ТОВ "Лазуріт ТК", ТОВ "Консалтинг брю", ТОВ "Топаз ЮА", ТОВ "Карат юніон", ТОВ "Фест компані";
2) послуг оренди обладнання за договорами, укладеними із контрагентами: ТОВ "Делівері групп", ТОВ "Левіанс актив", ТОВ "Гранд флай", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "Євроексім груп", ТОВ "ТК Прод-маркет", ТОВ "Компані плазма", ТОВ "Каліпсо ХФ", ТОВ "Бронт ХТФ", ТОВ "Соренто РХ", ТОВ "Софі форт", ТОВ "ХК Бриз", ТОВ "Лерден", ТОВ "Адресистем", ТОВ "Слім компані", ТОВ "Тріада капітал", ТОВ "Лідер група", ТОВ "Транс сервіс+";
3) послуг обслуговування обладнання за договорами, укладеними із контрагентами: ТОВ "Смерека-2017", ТОВ "Лаква строй", ТОВ "Еконія 21".
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Положеннями ст.ст.133-142 розділу ІІІ ПК України визначено особливості як визначення платників податку на прибуток, так і визначення об`єкту оподаткування цим податком.
Так, відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ (в редакції, чинній до 01.01.2017) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
З 01.01.2017 положення п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ зазнали змін та були викладені в наступній редакції:
"Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).
Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи".
Особливості правового регулювання оподаткування податком на додану вартість встановлено положеннями ст.ст.180-211 розділу V Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Положеннями пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п.198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.
Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).
Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.
Згідно із п.198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно із п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Положеннями п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно із ч.1 ст.9 Закону України  «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, в тому числі, дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
З аналізу змісту вказаних норм слідує, що право платника податків на включення сум до податкових зобов`язань з податку на прибуток та до податкового кредиту з податку на додану вартість обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти як придбання або продаж цим платником податків товарів, основних фондів, отримання або надання послуг чи робіт, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; так і підтвердження обліковими, розрахунковими документами цих господарських операцій.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку відповідних сум.
Разом з тим, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку необхідно враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Зокрема, контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.
З аналізу змісту ст.ст.61, 62, 71-74 ПК України вбачається, що інформація, зібрана відповідно до вимог цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах контролюючих органів або безпосередньо посадовими (службовими) особами контролюючих органів. 
Разом з тим, висновки, викладені в акті перевірки або звірки щодо встановлених порушень платником податків, в свою чергу, не є безумовно достовірними, оскільки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів та не породжують правових наслідків для платника податків і, відповідно, такий акт не порушує прав останнього. 
З огляду на зазначене, висновки, викладені  в акті перевірки або довідках про проведення звірки, зокрема, щодо реальності вчинених платником податків господарських операцій, необхідно оцінювати із урахуванням інших доказів у справі, предметом якої є податкові правопорушення, що обґрунтовуються контролюючим органом.
Враховуючи вищевикладене, щодо укладених позивачем із контрагентами договорів колегія суддів зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Технопрофсервіс" (покупець) було укладено наступні договори із:
- ТОВ "Селезія" (продавець) - договір купівлі-продажу № 41/18/05 від 18.05.2016, № 71/01/07 від 01.07.2016,
- ТОВ "Екто-плюс" (продавець) - договір купівлі-продажу № 91/01/10 від 01.10.2016,
- ТОВ "Фараон буд" (продавець) - договір купівлі-продажу № 41 від 30.11.2016,
- ТОВ "Поток-К" (продавець) - договір купівлі-продажу № 7/12/12 від 12.12.2016,
- ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж" (продавець) - договір купівлі-продажу № 31/04/01 від 04.01.2016,
- ТОВ "Сігма профіт" (продавець) - договір купівлі-продажу № 7/18/05 від 18.05.2018,
- ТОВ "Аквілія ком"  (продавець) - договір №11/31/08 від 31.08.2018,
- ТОВ "Лазуріт ТК"  (продавець) - договір купівлі-продажу № 32/01/11 від 01.11.2018,
- ТОВ "Консалтинг брю" (продавець) - договір купівлі-продажу № 1420 від 19.12.2018,
- ТОВ "Топаз ЮА" (продавець) - договір купівлі-продажу № 20810 від 08.10.2018,
- ТОВ "Карат юніон"  (продавець) - договір купівлі-продажу № 51802 від 18.02.2019,
- ТОВ "Фест компані"(продавець) - договір купівлі-продажу № 41102 від 11.02.2019.
За умовами вказаних договорів купівлі-продажу продавці зобов`язувалися передати у власність покупця товарно-матеріальні цінності (витратні матеріали для технічного та сервісного обслуговування обладнання на об`єктах замовників, запчастини, витратні матеріали для ремонту автопідйомника), товари, визначені у специфікаціях, миючі засоби, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити ці товари.
Позивачем на підтвердження здійснення зазначених господарських операцій надано до суду копії первинних документів, а саме: договори, специфікації, видаткові та податкові накладні, банківські виписки, журнали-ордери рахунків, товарно-транспортні накладні, накладні на внутрішнє переміщення товарів тощо.
Зокрема, зміст долучених ТОВ "Технопрофсервіс" первинних документів свідчить, що контрагентами позивача було здійснено поставку відповідних товарів, що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними: № 39-010716 від 01.07.2016, № 270-310716 від 31.07.2016, № 231-250816 від 25.08.2016, № 68-060716 від 06.07.2016, № 140-260716 від 26.07.2016, № 111-080816 від 08.08.2016, № 91-241016 від 24.10.2016, №1383011-1 від 30.11.2016, №1373011-2 від 30.11.16, №1393011-3 від 30.11.2016, №16-121216 від 12.12.2016, №4-13.12.16 від 13.12.2016, №12-502 від 05.02.2016, № 26-220518 від 22.05.2018, № 171-20071 від 20.07.2018, № 214-230718 від 23.07.2018, № 201-230718 від 23.07.2018, № 202-230718 від 23.07.2018, № 175-230718 від 23.07.2018, № 32-060818 від 06.08.2018, № 46-130818 від 13.08.2018, № 45-130818 від 13.08.2018, № 44-130818 від 13.08.2018, № 47-160818 від 16.08.2018, № 69-270818 від 27.08.2018, № 11-030918 від 03.09.2018, № 4-050918 від 05.09.2018, № 5-070918 від 07.09.2018, № 6-070918 від 07.09.2018, № 7-070918 від 07.09.2018, № 8-070918 від 07.09.2018, № 9-100918 від 10.09.2018, №53-011018 від 01.10.2018, № 54-011018 від 01.10.2018, № 55-011018 від 01.10.2018, №69-081018 від 08.10.2018, № 70-221018 від 22.10.2018, №71-221018 від 22.10.2018, № 134-291018 від 29.10.2018, № 89-161118 від 16.11.2018, № 91-161118 від 16.11.2018, № 94-161118 від 16.11.2018, № 90-161118 від 16.11.2018, № 96-231118 від 23.11.2018, № 92-261118 від 26.11.2018, № 93-281118 від 28.11.2018, № 43-071218 від 07.12.2018, № 34-071218 від 07.12.2018, № 67-171218 від 17.12.2018, № 66-171218 від 17.12.2018, № 65-171218 від 17.12.2018, № 1472012 від 20.12.2018, № 1251812 від 18.12.2018, № 1261812 від 18.12.2018, № 1271812 від 18.12.2018, № 1282012 від 20.12.2018, № 1332012 від 20.12.2018, № 15/1802 від 18.02.2019, № 25/1802 від 18.02.2019, № 35/1802 від 18.02.2019, № 7/0403 від 04.03.2019, № 5/1803 від 18.03.2019, № 53-110218 від 11.02.2019.
Колегія суддів звертає увагу, що зазначені видаткові накладні містять підписи уповноважених осіб - директорів підприємств та печатки підприємств, що не заперечується відповідачем.
При цьому, отримані товари були внесені до даних бухгалтерського обліку Товариства.
Придбані позивачем товари транспортувались із залученням перевізників ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на підставі договорів-заявок на надання транспортних послуг. 
За результатами надання послуг перевезення були складені товарно-транспортні накладні та підписані акти виконаних робіт, які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до товарно-транспортних накладних, транспортування товарів здійснювалось зі складів контрагентів-продавців на склади ТОВ "Технопрофсервіс" (покупець), які орендувалися позивачем, або одразу на об`єкти виконання позивачем робіт, для яких такі товари і придбавалися. При цьому, у випадку перевезення таких товарів спочатку на склади позивача, Товариство в подальшому переміщувало їх на відповідні об`єкти виконання робіт, у зв`язку з чим складалися накладні на внутрішнє переміщення товарів, а також товарно-транспортні накладні за результатами здійснення перевезення товарів зі складу позивача на об`єкти виконання робіт.
Розрахунки між сторонами здійснювались у безготівковій формі згідно платіжних доручень.
ТОВ "Технопрофсервіс" в повному обсязі розрахувалося із ТОВ "Селезія", ТОВ "Екто-плюс", ТОВ "Фараон буд", ТОВ "Поток-К", ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж", ТОВ "Консалтинг брю", ТОВ "Карат юніон", ТОВ "Фест компані".
Позивач розрахувався частково із ТОВ "Сігма-профіт", ТОВ "Аквілія ком", ТОВ "Лазуріт ТК" та ТОВ "Топаз ЮА".
Проте, ці контрагенти відступили право вимоги на залишок боргу новим кредиторам:
- ТОВ "Сігма-профіт" відступило право вимоги новому кредитору ТОВ "Вектор Лоджик" на підставі договору про відступлення прав вимоги від 20.11.2018 №1/20/11;
- ТОВ "Аквілія ком" відступило право вимоги новому кредитору ТОВ "Унік-Трейдінг" на підставі договору про відступлення прав вимоги № 7/12/08 від 12.08.2019;
- ТОВ "Лазуріт ТК" відступило право вимоги новому кредитору ТОВ "Унік-Трейдінг" на підставі договору про відступлення прав вимоги № 17519  від 07.05.2019;
- ТОВ "Топаз ЮА" відступило право вимоги новому кредитору ТОВ "Комопром" на підставі договору про відступлення прав вимоги від 22.07.2019 № 12207.
ТОВ "Технопрофсервіс", після отримання повідомлень про заміну зазначених кредиторів, перерахувало новим кредиторам грошові кошти в рахунок погашення заборгованості згідно наступних платіжних доручень № 392 від 21.11.2018, № 389 від 20.11.2018, № 303 від 13.08.2019, № 307 від 14.08.2019, № 320 від 19.08.2019, № 333 від 28.08.2019, № 334 від 28.08.2019, № 175  від 10.05.2019, № 280 від 23.07.2019, № 281 від 29.07.2019, № 282 від 29.07.2019, № 283 від 29.07.2019.
У зв`язку із здійсненням вказаних господарських операцій, контрагентами позивача (ТОВ "Селезія", ТОВ "Екто-плюс", ТОВ "Фараон буд", ТОВ "Поток-К", ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж", ТОВ "Консалтинг брю", ТОВ "Карат юніон", ТОВ "Фест компані", ТОВ "Сігма-профіт", ТОВ "Аквілія ком", ТОВ "Лазуріт ТК" та ТОВ "Топаз ЮА") за правилом першої події складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) відповідні податкові накладні, на підставі яких ТОВ "Технопрофсервіс" включило відповідні суми до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.
Колегія суддів звертає увагу, що податковим органом не заперечується факт реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН.
Щодо отримання позивачем послуг оренди обладнання за договорами, укладеними із контрагентами: ТОВ "Делівері групп", ТОВ "Левіанс актив", ТОВ "Гранд флай", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "Євроексім груп", ТОВ "ТК Прод-маркет", ТОВ "Компані плазма", ТОВ "Каліпсо ХФ", ТОВ "Бронт ХТФ", ТОВ "Соренто РХ", ТОВ "Софі форт", ТОВ "ХК Бриз", ТОВ "Лерден", ТОВ "Адресистем", ТОВ "Слім компані", ТОВ "Тріада капітал", ТОВ "Лідер група", ТОВ "Транс сервіс+", колегія суддів зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Технопрофсервіс" (орендар) було укладено наступні договори із:
- ТОВ "Делівері групп" (орендодавець) - договір №7/18/05 від 18.05.2016,
- ТОВ "Левіанс актив" (орендодавець) - договір № 7/01/09 від 01.09.2016,
- ТОВ "Гранд флай" (орендодавець) - договір з надання послуг оренди техніки та обладнання №103/01/10 від 01.10.2016,
- ТОВ "ХСК Ракурс" (орендодавець) - договір №146/01/11 від 01.11.2016, договір №147/01/11 від 01.11.2016, 
- ТОВ "Євроексім груп" (орендодавець) - договір №11/01/01 від 01.01.2017, 
- ТОВ "ТК Прод-маркет" (орендодавець) - договір №53/01/02 від 01.02.2017, 
- ТОВ "Компані плазма" (орендодавець) - договір №8/01/04 від 01.04.2017, 
- ТОВ "Каліпсо ХФ" (орендодавець) - договір №5/28/04 від 28.04.2017, 
- ТОВ "Бронт ХТФ" (орендодавець) - договір № 9/01/06 від 01.06.2017, 
- ТОВ "Соренто РХ" (орендодавець) - договір №2/01/07 від 01.07.2017, 
- ТОВ "Софі форт" (орендодавець) - договір № 7/01/08 від 01.08.2017, 
- ТОВ "ХК Бриз" (орендодавець) - договір № 8/01/10 від 01.10.2017, 
- ТОВ "Лерден" (орендодавець) - договори № 5/01/10 від 01.11.2017, №6/11/11 від 11.11.2017, 
- ТОВ "Адресистем" (орендодавець) - договір № 1/01/12 від 01.12.2017, 
- ТОВ "Слім компані" (орендодавець) - договір № 6/01/12 від 01.12.2017, 
- ТОВ "Тріада капітал" (орендодавець) - договір № 21/01/04 від 01.04.2018, 
- ТОВ "Лідер група" (орендодавець) - договір № 11/01/18 від 01.08.2018, 
- ТОВ "Транс сервіс+" (орендодавець) - договори № 220111 від 01.11.2018, № 30112 від 01.12.2018.
За умовами вказаних договорів оренди, орендодавці надають орендарю в оренду техніку, обладнання, інструменти, для технічного обслуговування обладнання на об`єктах контрагентів-замовників, станки для виготовлення обладнання, металоконструкцій з давальницького матеріалу (металу) для контрагента-замовника позивача ТОВ "ПМУ Сахавтомат". Перелік та характеристики орендованої техніки погоджуються сторонами в специфікаціях та/або актах прийому-передачі.
Відповідна техніка та обладнання були прийняті ТОВ "Технопрофсервіс" (орендар) на підставі актів прийому-передачі техніки № 1/оу-270 від 01.06.2016, № 1/оу-320 від 01.07.2016,  №7-1-09 від 01.09.2016, №103-1-10 від 01.10.2016, №146-1-11 від 01.11.2016, №147-1-11 від 01.11.2016, №11-1-01 від 01.01.2017, №53-1-02 від 01.02.2017, № 8-1-04 від 01.04.2017, №5-1-05 від 01.05.2017, № 9-1-07 від 01.07.2017, № 2-1-07 від 01.07.2017, № 7-1-08 від 01.08.2017, № 8-1-10 від 01.10.2017, № 5-1-11 від 01.11.2017, № 6-1-11 від 01.11.2017, № 9-1-12 від 01.12.2017, № 6-1-12 від 01.12.2017, № 21-1-4 від 02.04.2018, № 1-8 від 01.08.2018, № 1 від 01.11.2018, № 1 /30112 від 01.12.2018.
В подальшому, техніка та обладнання були повернуті на підставі актів № 1/оу-459 від 31.08.2016, № 2/оу-320 від 31.07.2016, № 7-2-09 від 30.09.2016, №103-2-10 від 31.10.2016, № 146-1-12 від 29.12.2016, № 147-1-12 від 29.12.2016, №11-2-01 від 31.01.2017, №53-2-02 від 28.02.2017, № 8-2-04 від 28.04.2017, №5-1-06 від 23.06.2017, № 9-2-07 від 31.07.2017, № 2-1-08 від 31.08.2017, №7-1-07 від 30.09.2017,  № 8-2-10 від 31.10.2017, № 5-2-11 від 30.11.2017, № 6-2-11 від 30.11.2017, № 9-2-12 від 29.12.2017, № 6-1-03 від 30.03.2018, № 21-1-7 від 31.07.2018, № 1-10 від 31.10.2018, № 2 від 28.02.2019, № 2/30112 від 29.12.2018.
За результатами здійснення господарських операцій позивачем та його контрагентами-орендодавцями було складено та підписано акти прийому-передачі наданих послуг, а саме: №оу-320 від 31.07.2016, №оу-459 від 31.08.2016, № 133-300916 від 30.09.2016, №236-311016 від 31.10.2016, №15-301116 від 30.11.2016, № 3-291216 від 29.12.2016, №16-301116 від 30.11.2016, №4-291216 від 29.12.2016, № 43-310117 від 31.01.2017, №138-280217 від 28.02.2017, № 1805-280417 від 28.04.2017, :№10-310517 від 31.05.2017, №1-230617 від 23.06.2017, № 2-310717 від 31.07.2017, № 8-310717 від 31.07.2017, № 1-310817 від 31.08.2017, №2-310817 від 31.08.2017, №1-300917 від 30.09.2017, № 7-311017 від 31.10.2017, № 90-301117 від 30.11.2017, № 99-301117 від 30.11.2017, № 23-291217 від 29.12.2017, № 56 від 29.12.2017, № 93 від 31.01.2018, № 76 від 28.02.2018, № 19 від 30.03.2018, № 80-300418 від 30.04.2018, № 25-310518 від 31.05.2018, № 37-310718 від 31.07.2018, № 30-300618 від 30.06.2018, № 86-310818 від 31.08.2018, № 40-300918 від 30.09.2018, № 203-311018 від 31.10.2018, № 1353011 від 30.11.2018, № 643112 від 31.12.2018, № 593101 від 31.01.2019, № 602802 від 28.02.2019, № 1582912 від 29.12.2018.
ТОВ "Технопрофсервіс" у повному обсязі розрахувалося з контрагентами-орендодавцями у безготівковій формі  згідно платіжних доручень.
У зв`язку із здійсненням вказаних господарських операцій, контрагентами позивача (ТОВ "Делівері групп", ТОВ "Левіанс актив", ТОВ "Гранд флай", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "Євроексім груп", ТОВ "ТК Прод-маркет", ТОВ "Компані плазма", ТОВ "Каліпсо ХФ", ТОВ "Бронт ХТФ", ТОВ "Соренто РХ", ТОВ "Софі форт", ТОВ "ХК Бриз", ТОВ "Лерден", ТОВ "Адресистем", ТОВ "Слім компані", ТОВ "Тріада капітал", ТОВ "Лідер група", ТОВ "Транс сервіс+") за правилом першої події складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 320 від 31.07.2016, № 459 від 31.08.2016, № 133 від 30.09.2016, № 236 від 31.10.2016, № 15 від 30.11.2016, № 3 від 29.12.2016, № 16 від 30.11.2016, № 4-291216 від 29.12.2016, №43 від 31.01.2017, №138 від 28.02.2017, № 274 від 28.04.2017, № 10 від 31.05.2017, № 1 від 23.06.2017, № 2 від 16.06.2017, № 8 від 31.07.2017, № 1 від 11.08.2017, № 2 від 11.08.2017, № 1 від 30.09.2017, № 7 від 31.10.2017, № 90 від 30.11.2017, № 99 від 30.11.2017, № 23 від 29.12.2017, № 56 від 29.12.2017, № 93 від 31.01.2018, № 76 від 27.02.2018, № 19 від 16.03.2018, № 80 від 30.04.2018, № 25 від 18.05.2018, № 30 від 19.06.2018, № 13 від 13.07.2018, № 86 від 31.08.2018, № 40- від 30.09.2018, № 203 від 31.10.2018, № 135 від 30.11.2018, № 64 від 06.12.2018, № 59 від 23.01.2019, № 60 від 25.01.2019, № 158 від 29.12.2018, на підставі яких ТОВ "Технопрофсервіс" включило відповідні суми до складу податкового кредиту з податку на додану вартість.
Транспортування техніки та обладнання здійснювалось із залученням перевізників ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 на підставі договорів-заявок на надання транспортних послуг. 
За результатами надання послуг перевезення були складені товарно-транспортні накладні, які долучено до матеріалів справи.
Відповідно до товарно-транспортних накладних, транспортування орендованої техніки та обладнання здійснювалось зі складів контрагентів-орендодавців як на склади ТОВ "Технопрофсервіс" (оренар), які орендувалися позивачем, так і  одразу на об`єкти виконання позивачем робіт, для виконання яких такі товари і орендувалися. В подальшому, при поверненні орендованої техніки та обладнання контрагентам-орендодавцям транспортування здійснювалось також цими перевізниками. При цьому, у випадку перевезення орендованої техніки та обладнання спочатку на склади позивача, Товариство в подальшому переміщувало їх на відповідні об`єкти виконання робіт, у зв`язку з чим додатково складалися накладні на внутрішнє переміщення товарів, а також товарно-транспортні накладні за результатами здійснення перевезення товарів зі складу позивача на об`єкти виконання робіт. 
Колегія суддів звертає увагу, що товари, придбані ТОВ "Технопрофсервіс" у ТОВ "Селезія", ТОВ "Екто-плюс", ТОВ "Фараон буд", ТОВ "Поток-К", ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж", ТОВ "Консалтинг брю", ТОВ "Карат юніон", ТОВ "Фест компані", ТОВ "Сігма-профіт", ТОВ "Аквілія ком", ТОВ "Лазуріт ТК" та ТОВ "Топаз ЮА", а також техніка та обладнання, орендовані у  ТОВ "Делівері групп", ТОВ "Левіанс актив", ТОВ "Гранд флай", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "Євроексім груп", ТОВ "ТК Прод-маркет", ТОВ "Компані плазма", ТОВ "Каліпсо ХФ", ТОВ "Бронт ХТФ", ТОВ "Соренто РХ", ТОВ "Софі форт", ТОВ "ХК Бриз", ТОВ "Лерден", ТОВ "Адресистем", ТОВ "Слім компані", ТОВ "Тріада капітал", ТОВ "Лідер група", ТОВ "Транс сервіс+", були використані позивачем у власній господарській діяльності при виконанні інших господарських операцій по договорах, укладених із третіми особами.
Зокрема, отримані від вказаних контрагентів-продавців витратні матеріали та орендована техніка і обладнання були використані ТОВ "Технопрофсервіс" при виконанні своїх зобов`язань перед:
- ПАТ "Українська  залізниця" Філія "Українська залізнична швидкісна компанія" (місцезнаходження: м. Київ вул. Приколійна, 3) за договорами: № 53-УЗШК від 02.07.2016 на технічне обслуговування швидкісних розпашних воріт "EFAFLEX", № 30-УЗШК від 18.05.2016 на сервісне обслуговування обладнання вагономийного комплексу для зовнішньої обмивки рухомого складу серії XJ-1006/4CB-H-P/SP-12D "TAMMERMATIK", № 44-УЗШК від 14.06.2016 на сервісне обслуговування та ремонт компресорної установки КУ НВЕ-6/1,0 У2, № 51-УЗШК від 30.06.2016 на сервісне обслуговування технологічного обладнання для обслуговування електропоїздів, № 65-УЗШК від 22.08.2016 на технічне обслуговування насосів, № 19-УЗШК від 16.03.2017 на сервісне обслуговування технологічного обладнання для обслуговування електропоїздів, № 54-УЗШК від 05.05.2017 на сервісно-технічне обслуговування вантажопідіймального устаткування та механізмів, № 80-УЗШК від 31.05.2017 на сервісне обслуговування обладнання вагономийного комплексу для зовнішньої обмивки рухомого складу серії XJ-1006/4CB-H-P/SP-12D "TAMMERMATIK", № 18-УЗШК від 16.03.2017 на сервісно-технічне обслуговування розпашних воріт, № 211-УЗШК від 03.12.2017 на послуги з обслуговування та ремонту компресорної установки, № 12-УЗШК від 05.03.2018 на сервісно-технічне обслуговування та ремонт обладнання вагономийного комплексу для зовнішньої обмивки рухомого складу серії XJ-1006/4CB-H-P/SP-12D "TAMMERMATIK", № 27-УЗШК від 03.04.2018 на послуги з технічного обслуговування компресорного обладнання, № 28-УЗШК від 03.04.2018 на послуги з проведення сервісно-технічного обслуговування та ремонту вантажопідіймального устаткування та механізмів; № 29-УЗШК від 03.04.2018 на послуги з проведення сервісно-технічного обслуговування та ремонт обладнання для обслуговування електропоїздів, №30-УЗШК від 03.04.2018 на послуги з проведення сервісного обслуговування розпашних швидкісних воріт, № 20-УЗШК від 04.03.2019 на сервісно-технічне обслуговування та ремонт обладнання вагономийного комплексу для зовнішньої обмивки рухомого складу серії XJ-1006/4CB-H-P/SP-12D "TAMMERMATIK", № 26-УЗШК від 12.03.2019 на послуги з технічного обслуговування обладнання, яке використовується для обслуговування швидкісних електропоїздів, № 27-УЗШК від 12.03.2019 на послуги з технічного обслуговування станків, обладнання, пресу, установок, які використовується для обслуговування швидкісних електропоїздів,
- ПАТ "Українська залізниця", регіональна філія "Південно-Західна залізниця", ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Уманська, 8) за договором № ПЗ/Л-16512/НЮ від 23.06.2016, 
- виробничий підрозділ "Пасажирське вагонне депо Гребінка" регіональна філія "Південна залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за договорами: № П/Л -151623/НЮ від 30.11.2015, № П/Л -161489/НЮ від 21.10.2016, № УЗ/ЦЛ-18324/Ю від 18.07.2018, 
- виробничий підрозділ "Вагонне депо станції Каховка" філія "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця" за договором № УЗ/ЦЛ-18326/Ю від 18.07.2018, № УЗ/ЦЛ -18324/Ю від 18.07.2018,
- Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дніпровського району м.Києва за договором №№ 95-КП від 02.07.2018,
- виробничий підрозділ "Пасажирське вагонне депо станції Бахмач" філія "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця" за договором № УЗ/ЦЛ -18369/Ю від 02.08.2018,
- виробничий підрозділ "Вагонна дільниця станції Київ - Пасажирський" філія "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця" за договором № УЗ/ЦЛ -18302/Ю від 04.07.2018,
- виробничий підрозділ Синельниківське пасажирське вагонне депо філія "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця" за договором № УЗ/ЦЛ-18440/Ю від 12.09.2018,
- ПАТ "Українська залізниця", філія "Пасажирська компанія", виробничий підрозділ Харківська вагонна дільниця за договорами № УЗ/ЦЛ-18573/Ю від 26.10.2018, № УЗ/ЦЛ-18665/Ю від 16.11.2018,
- ТОВ "БК "Ярко" згідно договору про надання послуг № 1/08/02 від 08.02.2019 щодо проведення робіт з ремонту автопідйомника,
- ТОВ "ПМУ Сахавтомат" згідно договорів про надання послуг № 1/10/07 від 10.07.2017, № 11/11/17 від 11.11.2017.
У зв`язку із проведенням робіт на виконання цих договірних зобов`язань, ТОВ "Технопрофсервіс" та замовниками таких робіт було складено акти здачі-приймання робіт (надання послуг), до вартості яких було включено вартість використаних витратних матеріалів.
Розрахунки між сторонами здійснено у безготівковій формі. Заборгованість відсутня.
За результатом виконання робіт (надання послуг) ТОВ "Технопрофсервіс" було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні.
Крім того, отримані від ТОВ "Консалтинг брю" миючі засоби були продані ПАТ "Українська Залізниця", філія "Пасажирська компанія", виробничий підрозділ ВЧ 1 станція Київ-Пасажирський. При здійсненні цієї господарської операції сторонами було складено рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, які було зареєстровано в ЄРПН. Транспортування здійснювалось із залученням перевізника ФОП ОСОБА_2 на підставі Договору-заявки на надання транспортних послуг № 2/20/12 від 20.12.2018, в результаті чого були оформлені товарно-транспортні накладні.
Щодо отриманих позивачем послуг стосовно обслуговування обладнання за договорами, укладеними із контрагентами: ТОВ "Смерека-2017", ТОВ "Лаква строй", ТОВ "Еконія 21", колегія суддів зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Технопрофсервіс" (замовник) укладено із ТОВ "Смерека-2017" (виконавець) договір № 35/25/05 від 25.05.2018, за умовами якого виконавець зобов`язується надати послуги з передпродажної підготовки техніки, а замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати надані послуги на умовах даного договору. 
За результатами виконання господарської операції сторонами складено акт прийому-передачі наданих послуг № 153-290518 від 29.05.2018. 
ТОВ "Технопрофсервіс" розрахувалося з ТОВ "Смерека-2017" у безготівковій формі у повному обсязі згідно платіжного доручення № 155 від 12.06.2018.
ТОВ "Смерека-2017" було складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 153 від 29.05.2018, на підставі якої позивачем включено відповідні суми до податкового кредиту з податку на додану вартість.
Також, позивачем (замовник) було укладено із ТОВ "Смерека-2017" (виконавець) договір № 34/25/05 від 25.05.2018, за умовами якого виконавець зобов`язується надати послуги з технічного діагностування техніки, а замовник зобов`язується прийняти та своєчасно оплачувати надані послуги на умовах даного договору.
За результатами виконання господарської операції сторонами складено акт прийому-передачі наданих послуг № 152-290518 від 29.05.2018.
ТОВ "Технопрофсервіс" розрахувалося з ТОВ "Смерека-2017" у безготівковій формі у повному обсязі згідно платіжного доручення № 154 від 12.06.2018.
ТОВ "Смерека-2017" було складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 152 від 29.05.2018.
Позивачем згідно П(С)БО № 16 "Витрати" відображено у складі витрат, пов`язаних з організацією  збуту продукції (товарів, робіт, послуг), отримані від ТОВ "Смерека-2017" послуги з передпродажної підготовки техніки та технічного діагностування.
ТОВ "Технопрофсервіс" (замовник) укладено із ТОВ "Лаква строй"  (виконавець) договір № 21/01/08 від 01.08.2018, за умовами якого Виконавець надає послуги з технічного діагностування обладнання для визначення обсягу необхідних ремонтних робіт та послуг з ремонту цього обладнання (за необхідності). 
Обладнання було передано для технічного діагностування виконавцю згідно акту приймання-передачі від 13.08.2018. За результатами технічного діагностування контрагентом було проведено ремонт обладнання та повернуто позивачу згідно актів приймання-передачі (повернення) від 07.09.2018 та від 21.09.2018.
За результатом надання послуг  сторонами було складено та підписано акти прийому-передачі  послуг з технічного діагностування та ремонту обладнання: № 73108 від 31.08.2018, № 180709 від 07.09.2018, № 242109 від 21.09.2018.
ТОВ "Технопрофсервіс" розрахувалося з контрагентом у безготівковій формі у повному обсязі згідно платіжного доручення № 382  від 19.11.2018.
ТОВ "Лаква строй"  було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 7  від 31.08.2018, № 18  від 07.09.2018, № 24  від 21.09.2018, на підставі яких позивачем включено відповідні суми до податкового кредиту.
Отримані ТОВ "Технопрофсервіс" послуги були відображені позивачем в бухгалтерському обліку товариства.
Укладення даного договору було обумовлене необхідністю виконання ТОВ "Технопрофсервіс" своїх зобов`язань перед  ПАТ "Українська залізниця", регіональна філія "Південно-Західна залізниця", виробничий підрозділ  вагонна дільниця станції Київ - Пасажирський  за договором № УЗ/ЦЛ-18302/Ю від 04.07.2018 з капітального ремонту комплекту тунельної лінії прання  Lavatec Tunel washer LT 50-13.
ТОВ "Технопрофсервіс" (замовник) укладено із ТОВ "Еконія 21" (виконавець) договір № 47 від 30.11.2018, за умовами якого Виконавець надає послуги з технічного обслуговування обладнання вагономийного комплексу LFT-LW/L04102-600.
За результатом надання послуг сторонами  було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2018.
ТОВ "Технопрофсервіс" було перераховано в якості оплати за цим договором грошові кошти у повному обсязі новому кредитору ТОВ "Унік-Трейдінг", оскільки ТОВ "Еконія 21" на підставі договору від 08.05.2019 № 18519 відступило право вимоги. Кредиторська заборгованість ТОВ "Технопрофсервіс" по розрахункам з ТОВ "Еконія 21" за договором  № 47 від 30.11.2018- відсутня.
ТОВ "Еконія 21" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну  № 73 від 29.12.2018, на підставі якої ТОВ "Технопрофсервіс" включило відповідну суму до податкового кредиту.
Отримані від ТОВ "Еконія 21" послуги були необхідні позивачу для якісного виконання зобов`язань перед виробничим підрозділом Харківська вагонна дільниця філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" згідно договору № УЗ/ЦЛ-18573/Ю від 26.10.2018.
Також ТОВ "Технопрофсервіс" (замовник) укладено із ТОВ "Еконія 21" (виконавець) договір № 48 від 30.11.2018, за умовами якого Виконавець надає послуги з ремонту обладнання вагономийного комплексу LFT-LW/L04102-600.
За результатом надання послуг сторонами  було складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2018.
ТОВ "Технопрофсервіс" було перераховано в якості оплати за цим договором грошові кошти у повному обсязі новому кредитору ТОВ "Унік-Трейдінг", оскільки ТОВ "Еконія 21" на підставі договору від 08.05.2019 № 28519 відступило право вимоги. Кредиторська заборгованість ТОВ "Технопрофсервіс" по розрахункам з ТОВ "Еконія 21" за договором  № 48 від 30.11.2018- відсутня.
ТОВ "Еконія 21" склало та зареєструвало в ЄРПН податкову накладну  № 74 від 29.12.2018, на підставі якої ТОВ "Технопрофсервіс" включило відповідну суму до податкового кредиту.
Отримані від ТОВ "Еконія 21" послуги були необхідні позивачу для якісного виконання зобов`язань перед виробничим підрозділом Харківська вагонна дільниця філії "Пасажирська компанія" ПАТ "Українська залізниця" згідно договору  №УЗ/ЦЛ-18665/Ю від 19.11.2018.
Колегія суддів відмічає, що судовим розглядом не встановлено недостовірності даних в документах, складених при здійсненні цих взаємовідносин.
Податковим органом також не надано достатніх та беззаперечних доказів стосовно того, що первинні документи, складені під час здійснення ТОВ "Технопрофсервіс"  господарських операцій із вказаними контрагентами, містять недостовірні дані. Надані позивачем первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які унеможливлюють ідентифікувати відповідні господарські операції, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій. 
Щодо доводів податкового органу про відсутність підписів працівників позивача на видаткових накладних, які підтверджують отримання товарів від ТОВ "Селезія", ТОВ "Екто-плюс", ТОВ "Фараон буд", ТОВ "Поток-К", ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж", ТОВ "Сігма профіт", ТОВ "Аквілія ком", ТОВ "Лазуріт ТК", ТОВ "Консалтинг брю", ТОВ "Топаз ЮА", ТОВ "Карат юніон", ТОВ "Фест компані", а також щодо доводів про відсутність довіреностей на отриманн товарів від цих контрагентів, колегія суддів зазначає наступне.
Зі змісту видаткових накладних вбачається, що їх підписано від імені ТОВ "Технопрофсервіс" директором  підприємства та проставлено печатку товариства. Директор юридичної особи є уповноваженою особою суб`єкта господарювання та чинними вимогами законодавства не передбачено обов`язкової необхідності виписування довіреності на директора юридичної особи для отримання ним для цієї ж юридичної особи певних товарів/послуг. Також, не передбачено обов`язкової необхідності отримувати певні товари/послуги працівниками суб`єкта господарювання, в тому числі комірниками підприємтва.
Наявність або відсутність окремих документів чи помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Крім того, колегія суддів враховує, що суб`єкти господарювання можуть організувати свою господарську діяльність на власний розсуд. Законодавчо не передбачено обов`язку суб`єктів господарювання отримувати та зберігати придбані товари і орендовану техніку саме за юридичною адресою суб`єкта господарювання, а також не передбачено обов`язку зберігати такі товари та техніку певний час у власних складських приміщеннях. При цьому, законодавчо не передбачено заборони на транспортування таких товарів та техніки одразу на об`єкти, де суб`єкт господарювання виконує певні роботи, в тому числі на замовлення інших контрагентів.
Колегія суддів звертає увагу, що податковим органом не заперечується виконання ТОВ "Технопрофсервіс", як виконавцем, робіт на замовлення вищевказаних контрагентів та здійснення, як продавцем, постачання миючих засобів вищевказаним контрагентам.  
Також, податковий орган не заперечує проти факту використання ТОВ "Технопрофсервіс" у своїй господарській діяльності при виконанні робіт на замовлення третіх осіб витратних матеріалів та орендованої техніки за номенклатурою, яка є ідентичною саме тим товарам, які отримані від контрагентів, реальність господарської діяльності яких ставиться податковим органом під сумнів.
При цьому, доводи податкового органу про неможливість виконання контрагентами позивача (ТОВ "Селезія", ТОВ "Екто-плюс", ТОВ "Фараон буд", ТОВ "Поток-К", ТОВ "ПСВ-Енергопроммонтаж", ТОВ "Сігма профіт", ТОВ "Аквілія ком", ТОВ "Лазуріт ТК", ТОВ "Консалтинг брю", ТОВ "Топаз ЮА", ТОВ "Карат юніон", ТОВ "Фест компані", ТОВ "Делівері групп", ТОВ "Левіанс актив", ТОВ "Гранд флай", ТОВ "ХСК Ракурс", ТОВ "Євроексім груп", ТОВ "ТК Прод-маркет", ТОВ "Компані плазма", ТОВ "Каліпсо ХФ", ТОВ "Бронт ХТФ", ТОВ "Соренто РХ", ТОВ "Софі форт", ТОВ "ХК Бриз", ТОВ "Лерден", ТОВ "Адресистем", ТОВ "Слім компані", ТОВ "Тріада капітал", ТОВ "Лідер група", ТОВ "Транс сервіс+", ТОВ "Смерека-2017", ТОВ "Лаква строй", ТОВ "Еконія 21") господарських операцій зводяться до того, що у контрагентів позивача відсутні достатні трудові ресурси, основні засоби, а також згідно відомостей з ЄРПН контрагенти позивача не придбавали товари та послуги, які в подальшому реалізували позивачу.
Разом з тим, відповідачем не обгрунтовано неможливість контрагентами позивача виконати всі необхідні дії стосовно здійснюваної господарської діяльності.
Наявність у контрагентів позивача основних фондів та трудових ресурсів, в свою чергу, не є предметом доказування в межах розгляду даної справи.
Посилання контролюючого органу на відсутність матеріальних та трудових ресурсів у спірних контрагентів також не виключає можливості реального виконання ними господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.
Контролюючим органом не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів позивача трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для виконання умов укладених договорів, як не було надано і доказів про наявність фактів, які встановлені судами, однак не враховані під час прийняття рішень, та свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними.
Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 квітня 2020 року у справі №818/806/16, від 30.09.20120 у справі №820/1120/16. 
При цьому колегія суддів враховує, що податкова інформація, що наявна в інформаційних базах даних контролюючих органів чи надана іншими контролюючими органами, на яку посилається контролюючий орган в акті перевірки, сама по собі не доводить та не може свідчити про наявність податкових правопорушень на які посилається контролюючий орган. Зокрема, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить лише інформативний характер. Посилання контролюючого органу на таку інформацію, як критерій оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними, оскільки фактично будь-які первинні документи платника податків не використовуються та не аналізуються, а отже така інформація не відповідає критерію юридичної значимості, та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального законодавства.
Крім того колегія суддів відмічає, що відповідачем на підтвердження такої податкової інформації не повідомляється як про проведення іншими контролюючими органами перевірок вищевказаних контрагентів, якими встановлено та беззаперечно доведено вчинення порушень податкового законодавства, так і про наявність будь-яких відомостей стосовно проведення досудового слідства щодо посадових осіб таких контрагентів чи, тим більше, про наявність вироків щодо зазначених осіб.
В той же час, податкові накладні як по господарських операціях з придбання позивачем товарів та отримання послуг, так і по операціям з виконання позивачем робіт на користь третіх осіб, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а в акті перевірки зауважень до їх оформлення не зазначено.
В період здійснення вказаних господарських операцій як контрагенти-продавці/орендодавці, так і контрагенти-замовники позивача були зареєстровані платниками податку на додану вартість. 
Матеріали справи не містять доказів та відомостей про скасування податковими органами свідоцтв платників ПДВ як позивача, так і таких його контрагентів, в тому числі тих, чия діяльність сприймається контролюючими органами як нереальна.
Чинним законодавством не встановлено обмежень по включенню до складу податкових зобов`язань та податкового кредиту сум по господарських операціях за умови, що контрагенти платника податків зареєстровані належним чином, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських об`єднань відсутні негативні відомості щодо стану таких контрагентів, а також контрагенти є платниками податку на додану вартість.
Податкове законодавство не ставить в залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, від фактичної сплати контрагентами податку до бюджету, від господарських та виробничих можливостей, якщо цей платник (покупець, орендар тощо) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. 
В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" платник податку та його контрагенти є окремими суб`єктами права, а відтак за змістом норм Податкового кодексу України вони є окремими платниками податків. 
Порушення певними постачальниками товарів (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товарів (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Вказана позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах  від 20.03.2020 у справі №813/5407/15, від 16.04.2020 у справі №810/3443/18, від 01.10.2020 у справі №814/2202/16.
За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника, яка відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.
Таким чином, судовим розглядом не підтверджено висновки податкового органу стосовно порушення ТОВ "Технопрофсервіс" п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, п.п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.1, абз.1 п.201.7, абз.1 п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 4124973 грн. та занижено податок на додану вартість на загальну суму 2893296,00 грн.
Контролюючим органом не наведено достатніх та беззаперечних доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Також, не подано відповідачем доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, як-от: судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 07.10.2019 № 00000480502 та від 07.10.2019 № 00000470502.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог ТОВ "Технопрофсервіс".
Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження  надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням  принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням  необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та  процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.   
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 року у справі № 520/328/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    Л.О. Донець   	
Постанова складена в повному обсязі  24.11.20 р.