ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р. 	Справа № 520/9188/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Мельнікової Л.В. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 22.09.20 року по справі № 520/9188/2020
за позовом               ОСОБА_1  
до              Прокуратури Харківської області                      
про визнання протиправними дій прокуратури Харківської області,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Харківської області, в якій просив суд:
- визнати протиправними дії прокуратури Харківської області щодо видачі ОСОБА_2 довідки за №18-385 від 21.05.2020 про розмір його заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 06.09.2017, що враховується для перерахунку пенсії, з зазначенням в ній премії у розмірі 58 %, що становить 9982,26 грн.; 
- зобов`язати прокуратуру Харківської області видати ОСОБА_2 довідку про розмір його заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 06.09.2017, що враховується для перерахунку пенсії, з зазначенням в ній премії у розмірі 245 % та у відповідній сумі у гривнях.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що Закон України "Про прокуратуру" не пов`язує розмір премії прокурора - пенсіонера і чинного прокурора, оскільки розмір пенсії це змінна складова заробітної плати, яка в різні місяці має різні розміри, які можуть відрізнятись між собою в декілька раз. І саме тому, розмір премії при перерахунку пенсії прокурору має визначатись виходячи із розміру премії прокурора, існуючої на момент звільнення прокурора зі служби.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах прокуратури України, наказом прокурора Харківської області №2442К від 02.12.2013 звільнений у зв`язку з виходом на пенсію по вислузі років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 з 02.12.2013.
З 27.09.2011 позивач отримує пенсію по вислузі років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 у розмірі 90% від заробітної плати, яку на даний час  виплачує ГУ ПФУ в Харківській області.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 у справі №520/2324/19 зобов`язано Індустріальне ОУПФУ м. Харкова здійснити з 01.12.2017 у відповідності до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 перерахунок пенсії ОСОБА_1 по вислузі років у розмірі 90% ві;д заробітної плати в сумі 29258,36грн. на підставі листа - інформації прокуратури Харківської області від 16.11.2018 за №19-4146вих-18, та здійснити виплати без обмеження максимальним розміром.
В подальшому, позивач 07.05.2020 звернувся до прокуратури Харківської області з приводу отримання документа про розмір своєї заробітної плати для перерахунку пенсії з урахуванням виплат, які існували на день звільнення з роботи.
Відповідно до листа Прокуратури Харківської області від 21.05.2020 № 18-9-14 ОСОБА_2 надано довідку про складові елементи заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 06.09.2017 за посадою старшого прокурора міжрайонної прокуратури, в якій зазначено: 1) оклад за посадою - 5660,00грн.; 2) надбавка за класний чин – 2200,00грн.; 3) надбавка за вислугу років у розмірі 40% - 2264,00грн.; 4) надбавка за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи у розмірі 70% - 7086,80грн.; 5) премія у розмірі 58% - 9982,26грн.; 6) 1/12 матеріальної допомоги (для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань) - 2266,09грн.
Не погодившись із змістом листа Прокуратури Харківської області з питання рівня винагороди діючого прокурора для перерахунку пенсії прокурору у відставці (а саме: невключення премії у розмірі 245%), позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. 
Статтею ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, а за приписами п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури до 15.07.2015 визначались ст. 50-1 ЗУ "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ.
Згідно із ч. 13 ст. 50-1 "Про прокуратуру", обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням та перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ).
1 січня 2015 року набрав чинності Закон № 76-VIII, яким, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789- ХІІ викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
15 липня 2015 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" № 1697-VІІ, згідно з підпунктом 1 пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ, крім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1.
За частиною двадцятою статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-0VІІ умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, на час прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 30 серпня 2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", з якою позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, а  також на час звернення до органу прокуратури із заявою про видачу довідки про заробітну плату з метою її пред`явлення до органу ПФУ для перерахунку пенсії, частини 13, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789- XII, які визначали право на перерахунок пенсії працівникам прокуратури, втратили чинність, а визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України. При цьому Уряд України відповідний нормативно-правовий акт не прийняв і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.
Крім цього, 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон № 2148-VIII, яким викладено у новій редакції, зокрема, пункт 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, відповідно до якого у разі якщо особі призначено пенсію, зокрема, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсії, встановлений до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", не переглядається та пенсія не індексується. Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до зазначених законодавчих актів, та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.
З набранням чинності 15 липня 2015 року Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ "Про прокуратуру” (далі Закон № 1697- VII) втратили чинність положення статті 50-1 Закону № 1789-Х1І щодо перерахунку пенсії працівникам прокуратури.
Також, рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VIІ від 13 грудня 2019 року N 7-р(11)/2019 справа N 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.
Так, Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року N 7-р(ІІ)/2019 встановлений наступний порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-УІІ підлягає застосуванню в первинній редакції:
"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Отже, саме з 13.12.2019 втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VІІ зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.
Таким чином, частина двадцята статті 86 Закону          України " Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року N 1697-VІІ в первинній редакції підлягає застосуванню з 13.12.2019 .
З огляду на положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII та з урахуванням рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(II)/2019 у спорі з приводу перерахунку пенсії прокурора у відставці до предмету доказування входять обставини: 1) обіймання заявником певної посади у штаті органу прокуратури перед звільненням у відставку; 2) існування такої ж (або аналогічної чи прирівняної) посади у штаті органу прокуратури на момент настання події підвищення заробітної плати; 3) прийняття компетентним суб`єктом права рішення про підвищення заробітної плати усім працівникам прокуратури аналогічної категорії; 4) реального отримання діючим працівником прокуратури підвищеної заробітної плати за виконання роботи у межах конкретного календарного місяця.
Колегія суддів зазначає, що у контексті соціального забезпечення громадянина шляхом обчислення розміру пенсії слід розрізняти підвищення розміру винагороди за виконану роботу діючого публічного службовця за актом права нормативного характеру (котрий стосується одразу усіх осіб однієї категорії без виключення) від оцінки роботодавцем трудової участі (вкладу) конкретного працівника у показниках службової діяльності органу за певний звітний період шляхом видання індивідуального акту права (зокрема, шляхом призначення премії).
Так, відповідно до ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структура винагороди за працю складається із основної заробітної плати (Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців) та додаткової заробітної плати (Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.).
Згідно із ст. 15 Закону України "Про оплату праці" форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються з урахуванням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.
Отже, у випадку премії (процедура чого охоплює собою етапи прийняття управлінського рішення про призначення премії, нарахування премії за обліком, ініціювання переказу коштів) в аспекті використання цього факту у цілях перерахунку пенсій іншим особам вирішальне юридичне значення має акт права, котрий передбачає умови виплати цього заходу заохочення як матеріального стимулу і у разі, коли цей акт поширюється на невизначене коло осіб – така виплата підлягає включенню до структури бази обчислення пенсії з метою перерахунку, але у разі, коли цей акт стосується виключно однієї особи чи однієї посади і результатів трудової (службової) діяльності за конкретний проміжок часу – то відсутні підстави для кваліфікації цієї події як загального підвищення розміру винагороди за виконану роботу.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у контексті ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII та ст.ст.2, 15 Закону України "Про оплату праці" слід розрізняти премію, яка виплачується одразу усім працівникам на виконання приписів відповідного акту права нормативного характеру (котрий стосується одразу усіх осіб однієї категорії без виключення, тобто має місце подія постійного/перманентного підвищення розміру винагороди за працю безвідносно до результатів роботи) від премії, яка разово виплачується конкретному працівникові у якості матеріального стимулу індивідуального заохочення за певний звітний період шляхом видання індивідуального акту права (зокрема, шляхом видання наказу про призначення премії за виконання конкретної роботи або за підсумками службової діяльності у конкретному звітному періоді часу).
Отже, з урахуванням ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ході розгляду справи владним суб`єктом забезпечено дотримання вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, а обсяг використаних доказів та обрані мотиви не дозволяють визнати юридично неправильними та фактично необґрунтованими ті підстави, які посилається позивач.
Оскільки діючий прокурор за рішенням компетентного суб`єкта права загального характеру у вересні 2017 не отримував премії розміром 245%, відтак позивач не набув права на включення такої виплати до розрахункової бази обчислення розміру раніше призначеної пенсії.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, в силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019 по справі № 826/1647/16 обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.
Крім того, звертаючись до Прокуратури Харківської області, позивач  порушив питання про видачу документу про розмір і складові власної заробітної плати за жовтень 2017 року (а.с. 8). Проте, публічна служба ОСОБА_1 в органах прокуратури припинена ще 02.12.2013.
Відтак, після 02.12.2013, у майбутні звітні календарні місяці (у тому числі і вересень 2017 року) позивач  не отримував від органу прокуратури ніякої оплати праці, позаяк служби в прокуратурі не проходив. Відсутність факту проходження служби унеможливлює видачу взагалі будь-якої довідки про розмір та складові заробітної плати.
Крім того, оскільки станом на 04.05.2020 положення ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ були нечинними, то Прокуратура Харківської області не мала законних підстав для його застосування.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 по справі № 520/9188/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Л.В. Мельнікова    С.С. Рєзнікова