ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
«30» листопада 2020 року
м. Харків
справа № 645/5060/19
провадження № 22ц/818/5060/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого -         Бурлака І.В. (суддя-доповідач),
суддів -         Хорошевського О.М., Яцини В.Б.
учасники справи: 
позивачка – ОСОБА_1 , 
відповідачі – Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Комунальне підприємство «Харківводоканал»
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року в складі судді Сілантьєвої Е.Є.
в с т а н о в и в:
У серпні 2019 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Харківводоканал» про усунення причин, що спричинили порушення конституційних прав на соціальний захист.

Позовна заява мотивована тим, що вона є споживачем послуг, що надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» та Комунальним підприємством «Харківводоканал».

З вересня 2016 року нею оформлена житлова субсидія. У період з вересня 2016 року по квітень 2019 року вона своєчасно сплачувала всі суми обов`язкових платежів, а також різницю між нормою споживання та соціальною нормою, за якою обчислюється субсидія.

Вказала, що 16 травня 2019 року надала до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради заяву та декларацію для призначення субсидії з 01 травня 2019 року, однак 30 липня 2019 року отримала повідомлення про призначення субсидії від 10 червня 2019 року, в якому зазначено, що житлова субсидія з 01 травня 2019 року не призначена у зв`язку із боргом по оплаті комунальних послуг. Крім того, Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради надало їй відповідь від 19 липня 2019 року, в якій вказані суми боргу станом на 01 травня 2019 року: перед Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» у розмірі 1659,61 грн та перед Комунальним підприємством «Харківводоканал» - 750,64 грн.

Зазначила, що, на її думку, борг перед Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за послуги опалення у розмірі 380,06 грн виник в результаті подвійного списання надлишків субсидії, а не з її вини. Борг перед Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за послуги з опалення та підігріву води у сумі 1116,70 грн, борг перед Комунальним підприємством «Харківводоканал» за послуги з центрального водопостачання в сумі 602,94 грн та за послуги з водовідведення в розмірі 157,90 грн - це суми нарахувань у період з 2000 року по 2006 рік, коли її чоловік та син мешкали разом із нею, проходили службу в органах внутрішніх справ України та користувались 50% знижкою з оплати комунальних послуг, яка відповідачами неправомірно не врахована. Залишок 152,65 грн - це поточні платежі, які нею сплачені.

Вказала, що з квітня 2018 року по листопад 2018 року включно за її особовим рахунком № НОМЕР_1  відбулось подвійне списання надлишків субсидії за опалення, оскільки Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зробило коригування на суму 380,06 грн, а Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради здійснило свої коригування залишків субсидії за той самий період на суму 771,71 грн. У результаті таких дій обох організацій відбулось зменшення суми наданої субсидії та одночасно збільшилась сума до сплати, а також виникла заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 380,06 грн.

Зазначила, що вона зверталась з цього приводу зі скаргами до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» та Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, однак отримала відповіді, що коригування відбулись відповідно до чинного законодавства.

Щодо нарахувань зі сплати за комунальні послуги у період з 2000 року по 2006 рік вказала, що її чоловік ОСОБА_2 з 12 липня 1994 року по 29 серпня 2005 року, та син ОСОБА_3 з 14 серпня 1999 року по 05 вересня 2006 року проходили службу в органах внутрішніх справ, у зв`язку з чим мали право на 50% знижку з оплати комунальних послуг. З 29 серпня 2005 року у зв`язку з виходом ОСОБА_2 на пенсію на домогосподарство була надана 50% знижка на комунальні послуги, а з січня 2006 року у зв`язку з отриманням ОСОБА_2 статусу інваліда війни 2 групи була встановлена пільга 100%. Частку 50% від нарахувань за використані комунальні послуги за період з 2000 року по 2006 рік вона сплачувала в повному обсязі. Проте, за даними обліку Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з 2006 року дотепер обліковується заборгованість у розмірі 1116,70 грн, за даними Комунального підприємства «Харківводоканал» - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання у розмірі 602,94 грн та водовідведення 157,90 грн. З вказаними сумами боргу вона не згодна, оскільки дії відповідачів щодо неврахування 50% знижки по оплаті за комунальні послуги, передбаченої Законом України «Про міліцію», у період з 2000 року по 2006 рік були протиправними.

Крім того, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі №2-2282/07 від 26 червня 2007 року за позовом Комунального підприємства «Харківкомуночиствод» до неї, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано порушеним їх право на користування 50% знижкою при оплаті комунальних послуг у період з 01 січня 2000 року по 19 квітня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано Комунальне підприємство «Харківкомуночиствод» зробити перерахунок вартості наданих послуг з водовідведення за вказаною адресою у період з 01 січня 2000 року по 19 квітня 2006 року з урахуванням права на 50% знижку та зарахувати суму переплати у розмірі 13,83 грн у рахунок платежів на наступні місяці, починаючи із квітня 2006 року; у задоволенні вимог Комунального підприємства «Харківкомуночиствод» про стягнення заборгованості за період з 01 грудня 2002 року по 01 листопада 2005 року відмовлено.
Вказала, що це судове рішення досі не виконано, перерахунок не проведено.

У 2006 році Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зверталось з позовом до неї, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з вимогами про стягнення заборгованості за період з 01 липня 2003 року 01 липня 2006 року у розмірі 1054,52 грн, однак позовну заяву залишено без розгляду. 

Зазначила, що на даний час існує заборгованість з терміном давності більше трьох років, яка може бути визнана безнадійною дебіторською заборгованістю: за послуги з опалення та підігріву гарячої води у сумі 1116,70 грн, за послуги з централізованого водопостачання у сумі 602,94 грн та за послуги з водовідведення – 157,90 грн, які вони подали до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, в результаті чого їй не призначено житлову субсидію. За останні три роки у неї відсутня заборгованість зі сплати комунальних послуг.
Просила:
встановити істину в питанні подвійного зняття залишків субсидії Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» по опаленню та зобов`язати відповідачів зменшити суму нарахувань по опаленню на суму 380,06 грн або збільшити суму субсидії на 380,06 грн;

зобов`язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зробити перерахунок по її особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням права на 50% знижку по оплаті комунальних послуг за період 2000-2006 років за адресою: АДРЕСА_1 ; або у зв`язку з тим, що строк позовної давності минув, визнати заборгованість у розмірі 1116,70 грн безнадійною та зобов`язати Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» провести по бухгалтерському обліку списання безнадійної дебіторської заборгованості;

зобов`язати Комунальне підприємство «Харківводоканал» зробити перерахунок за її особовим рахунком № НОМЕР_2 з урахуванням права на 50% знижку по оплаті комунальних послуг за період 2000-2006 років за адресою: АДРЕСА_1 ; або у зв`язку з тим, що строк позовної давності минув, визнати заборгованість за послуги з централізованого водопостачання у сумі 602,94 грн безнадійною та зобов`язати Комунальне підприємство «Харківводоканал» провести по бухгалтерському обліку списання безнадійної дебіторської заборгованості; 

зобов`язати Комунальне підприємство «Харківводоканал» зробити перерахунок за її особовим рахунком № НОМЕР_2 з урахуванням права на 50% знижку по оплаті комунальних послуг за період 2000-2006 років за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, з урахуванням рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 2-2282/07 від 26 червня 2007 року; або у зв`язку з тим, що строк позовної давності минув, визнати заборгованість за послуги з водовідведення у сумі 157,90 грн безнадійною та зобов`язати Комунальне підприємство «Харківводоканал» провести по бухгалтерському обліку списання безнадійної дебіторської заборгованості;
судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року позов  ОСОБА_1  – задоволено частково; зобов`язано відповідача Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зробити перерахунок за особовим рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 , № НОМЕР_1 з урахуванням права на 50 % знижку по оплаті комунальних послуг за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 ; в іншій частині позовних вимог  ОСОБА_1 – відмовлено; стягнуто з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн, в іншій частині судовий збір віднесено за рахунок держави.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду – скасувати в частині відмови у задоволенні її позовних вимог щодо:

встановлення істини в питанні подвійного зняття залишків субсидії Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» по опаленню та зобов`язання відповідачів здійснити дії на її користь з отримання недоотриманої субсидії за її адресою;

вирішення питання заборгованості за послуги з централізованого водопостачання в сумі 602,94 грн шляхом зобов`язання відповідача Комунальне підприємство «Харківводоканал» зробити перерахунок за її особовим рахунком № НОМЕР_2 з урахуванням права на 50% знижку по оплаті комунальних послуг за період 2000-2006 років за її адресою та у скасованій частині ухвалити нове рішення, яким:
встановити істину в питанні подвійного зняття залишків субсидії Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» по опаленню у квітні, жовтні та листопаді 2018 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 та зобов`язати відповідачів перерахувати на вказаний особовий рахунок недоотриману субсидію у розмірі 380,06 грн;

зобов`язати відповідача Комунальне підприємство «Харківводоканал» зробити перерахунок за її особовим рахунком № НОМЕР_2 з урахуванням права на 50% знижку по оплаті послуги з постачання холодної води за період 2000-2006 років за її адресою у сумі 602,94 грн; в іншій частині рішення суду залишити без змін; судові витрати покласти на відповідачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, не звернув увагу на те, що за період з 01 вересня 2016 року по 01 травня 2019 року, коли вона отримувала субсидію, у неї утворилась заборгованість за опалення, яку вона не визнає, оскільки сплачувала усі суми обов`язкових платежів за час отримання субсидії; що така заборгованість утворилась через те, що коригування надлишків субсидії здійснювалось паралельно і Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради, і Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі», які не узгодили свої дії, що призвело до подвійного зняття залишків субсидії та заподіяння їй шкоди на суму недоотриманої субсидії у розмірі 380,06 грн; що через наявність цього боргу, що виник не з її вини, вона не може отримати субсидію. Вказала, що вона, її чоловік та син на законних підставах користувались 50% знижкою з оплати комунальних послуг, зокрема, холодного водопостачання, однак, судом неправомірно відмовлено у задоволенні її вимог щодо зобов`язання відповідача Комунальне підприємство «Харківводоканал» зробити перерахунок по її особовому рахунку за послуги з постачання холодної води.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині – залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» не вимагає від позивачки провести сплату суми у розмірі 380, 06 грн, тому її права не порушені; щодо вимог про зобов`язання Комунального підприємства «Харківводоканал» зробити перерахунок за особовим рахунком позивачки за 2000-2006 роки суд виходив з того, що ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони вже розглянуті судом та щодо них ухвалено рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі №2-2282/07 від 26 червня 2007 року, яке є чинним.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом 3 групи, зареєстрована та мешкає у квартирі АДРЕСА_2 , та є споживачем послуг Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», Комунального підприємства «Харківводоканал».

Станом на 2006 рік ОСОБА_1  мешкала за вказаною адресою разом зі своїм чоловіком  ОСОБА_2  та сином  ОСОБА_2  (а. с. 74, том 1).

ОСОБА_2 з 1987 року по 29 серпня 2005 року був працівником МВС України, з 29 серпня 2005 року - пенсіонером органів МВС (а. с. 71, 82, 83, 85, 86, 89, том 1). З 19 січня 2006 року ОСОБА_2 має статус інваліда війни ІІ групи.

Син позивачки ОСОБА_3 до 19 квітня 2006 року був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2 , та також був працівником міліції з 1999 року по 05 вересня 2006 року (а. с. 72, 81, 88, том 1).

У 2005-2006 роках ОСОБА_2 на ОСОБА_3 звертались до підприємств, що надають комунальні послуги, із заявами щодо нарахування оплати за послуги з урахуванням знижки (а. с. 91-94, 98-99, том 1). 

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі №2-2282/07 від 26 червня 2007 року за позовом ДКПКГ «Харківкомуночиствод» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано порушеним право ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користування 50% знижкою при оплаті комунальних послуг у період з 01 січня 2000 року по 19 квітня 2006 року за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано ДКПКГ «Харківкомуночиствод» зробити перерахунок вартості наданих послуг з водовідведення за вказаною адресою у період з 01 січня 2000 року по 19 квітня 2006 року з урахуванням права на 50% знижку та зарахувати суму переплати у розмірі 13,83 грн у рахунок платежів на наступні місяці, починаючи із квітня 2006 року; у задоволенні вимог Комунального підприємства «Харківкомуночиствод» про стягнення заборгованості за період з 01 грудня 2002 року по 01 листопада 2005 року відмовлено (а. с. 66-67, том 1).

Заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 1116,70 грн за особовим рахунком ОСОБА_1 утворилась ще у 2006 році та існувала станом на 2013 рік (а. с. 58, 79, том 1).

Із сумами боргу перед Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» у 1116,70 грн та Комунальним підприємством «Харківводоканал» у розмірі 760,84 грн ОСОБА_1 не згодна, зверталась до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» із заявою про здійснення перерахунку (а. с. 97, 115, том 1).

З повідомлень про призначення субсидії вбачається, що з вересня 2016 року по квітень 2019 року ОСОБА_1 призначено субсидію на житлово-комунальні послуги.

Розмір субсидії з жовтня 2016 року до квітня 2018 року включно за послуги теплопостачання складав (а. с. 16-29, том 1): 
у вересні 2016 року – на гаряче водопостачання 90,78 грн,
у жовтні 2016 року – на опалення 698,19 грн, на гаряче водопостачання 104,64 грн,
з листопада по березень 2017 року – на опалення 1299,20 грн, на гаряче водопостачання – 106,78 грн,
у квітні 2017 року – на опалення 77,09, на гаряче водопостачання – 95,11 грн,
у травні 2017 року - 86,86 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 86,86 грн;
у червні 2017 року - 86,86 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 86,86 грн;
у липні 2017 року - 86,86 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 86,86 грн;
у серпні 2017 року - 86,86 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 86,86 грн;
у вересні 2017 року - 86,86 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 86,86 грн;
у жовтні 2017 року - 776,23 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 674,98 грн, гарячого водопостачання - 101,25 грн;
у листопаді 2017 року - 1370,02 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 1265,89 грн, гарячого водопостачання - 104,13 грн;
у грудні 2017 року - 1369,84 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 1265,74 грн, гарячого водопостачання - 104,10 грн;
у січні 2018 року - 1363,74 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення -1260,60 грн, гарячого водопостачання - 103,14 грн;
у лютому 2018 року - 1363,74 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення -1260,60 грн, гарячого водопостачання - 103,14 грн;
у березні 2018 року - 1363,74 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 1260,60 грн, гарячого водопостачання - 103,14 грн;
у квітні 2018 року - на оплату послуг опалення - 353,91 грн, гарячого водопостачання - 96,52 грн.

За даними Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» від 16 травня 2018 року Управлінням проведено перерахунок розміру призначеної субсидії на оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2017 року до квітня 2018 року включно.

За перерахунком з особового рахунку домогосподарства ОСОБА_1 в Комунальному підприємстві «Харківські теплові мережі» у травні 2018 року знято надміру перераховану субсидію за період з жовтня 2017 року до квітня 2018 року включно у сумі 398,30 грн, у тому числі:
за жовтень 2017 року знято 322,72 грн;
за листопад 2017 року знято 223,87 грн;
за грудень 2017 року знято 272,81 грн;
за січень 2018 року дораховано 181,27 грн;
за лютий 2018 року дораховано 271,90 грн;
за березень 2018 року дораховано 160,35 грн;
за квітень 2018 року знято 192,42 грн (а. с. 173, том 1).
Субсидію на наступний період призначено з травня 2018 року до квітня 2019 року включно.

Розмір субсидії за послуги з теплопостачання складав: у травні 2018 року - 0 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 0 грн;
у червні 2018 року - 0 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 0 грн;
у липні 2018 року - 80,47 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 80,47 грн;
у серпні 2018 року - 80,47 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 80,47 грн;
у вересні 2018 року - 80,47 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 0 грн, гарячого водопостачання - 80,47 грн;
у жовтні 2018 року - 766,65 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 667,12 грн, гарячого водопостачання - 99,53 грн;
у листопаді 2018 року - 1402,43 грн, у тому числі на оплату послуг з опалення - 1293,84 грн, гарячого водопостачання - 108,59 грн;
у грудні 2018 року - 1441,88 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 1327,98 грн, гарячого водопостачання - 113,90 грн;
у січні – березні 2019 року - 1708,52 грн, у тому числі, на оплату послуг з опалення - 1576,27 грн, гарячого водопостачання - 132,25 грн,
у квітні 2019 року – на опалення 445,24 грн, на гаряче водопостачання 124,52 грн.

За даними Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» від 13 травня 2019 року Управлінням проведено перерахунок розміру призначеної субсидії на оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2018 року до січня 2019 року включно (період надання субсидії у безготівковій формі). За перерахунком з особового рахунку домогосподарства ОСОБА_1 у травні 2019 року знято надміру перераховану субсидію за період з жовтня 2018 року до січня 2019 року включно у сумі 62,23 грн, у тому числі:
за жовтень 2018 року знято 472,74 грн;
за листопад 2018 року знято 106,55 грн;
за грудень 2018 року дораховано 161,85 грн;
за січень 2019 року дораховано 355,21 грн.

На підтвердження оплати обов`язкових платежів у спірному періоді ОСОБА_1 надано копії квитанцій (а. с. 30-51, том 1).

З 01 травня 2019 року ОСОБА_1 не призначено житлову субсидію через наявність боргу по оплаті, що підтверджується повідомленням про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги до особової справи № 44263 (а. с. 15, том 1).

У липні 2019 року ОСОБА_1 зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» зі скаргами щодо подвійного зняття залишків субсидії, на які їй надано відповіді від 25 липня 2019 року щодо відсутності порушень з боку підприємств (а. с. 64-65, 75-78, том 1).

Зокрема, Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» повідомило ОСОБА_1 , що в квітні 2018 року Управлінням надана інформація про призначення субсидії з централізованого опалення за квітень 2018 року у сумі 353,91 грн, однак, оскільки нарахування за централізоване опалення за квітень виконано на суму 204,97 грн, субсидію в сумі 148,94 грн не прийнято підприємством до відшкодування з державного бюджету та для розрахунку зі споживачем. У листопаді 2018 року Управлінням надано інформацію про призначення субсидії з централізованого опалення за жовтень 2018 року у сумі 667,12 грн, однак, оскільки нарахування за централізоване опалення за жовтень виконано на суму 253,68 грн, субсидію в сумі 413,44 грн не прийнято підприємством до відшкодування з державного бюджету та для розрахунку зі споживачем. Також, у листопаді 2018 року Управлінням надано інформацію про призначення субсидії з централізованого опалення за листопад 2018 року у сумі 1293,84 грн, однак, оскільки нарахування за централізоване опалення за листопад 2018 року виконано на суму 1257,10 грн, субсидію в сумі 36,74 грн не прийнято підприємством до відшкодування з державного бюджету та для розрахунку зі споживачем.

На підставі наданої підприємством інформації щодо фактичних нарахувань за послуги з централізованого опалення Управлінням проведені перерахунки: за опалювальний період 2017-2018 років за фактичним нарахуванням за послуги з централізованого опалення виконано перерахунок на загальну суму 398,30 грн, в тому числі, за квітень 2018 року в бік зменшення в сумі 192,42 грн; за опалювальний період 2018-2019 років за фактичним нарахуванням за послуги з централізованого опалення виконано перерахунок в бік зменшення на загальну суму 62,23 грн, в тому числі, за жовтень 2018 року в бік зменшення в сумі 472,74 грн та листопад 2018 року в бік зменшення в сумі 106,55 грн. Оскільки підприємством за жовтень 2018 року прийнято субсидію в розмірі 253,68 грн, підприємство повертає до бюджету суму субсидії в розмірі 253,68 грн, що не перевищує раніше прийняту підприємством. Суму перерахунку субсидій за листопад прийнято в повному обсязі (а. с. 78, том 1).

З урахуванням оскарження ОСОБА_1 суми заборгованості на підставі акту обстеження матеріально – побутових умов домогосподарства рішенням комісії з розгляду спірних питань та скарг при призначенні усіх видів соціальної допомоги у Немишлянському районі від 02 вересня 2019 року призначено їй субсидію на період з травня 2019 року до квітня 2020 року включно у грошовій безготівковій формі (а. с. 181-183, том 1).

04 серпня 2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова постановлено окрему ухвалу, якою зобов`язано генерального директора Комунального підприємства «Харківводоканал» усунути виявлені недоліки щодо виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 червня 2007 року по справі № 2-2282/07 та запобігти їх у майбутньому.

Вже після ухвалення рішення у даній справі на підтвердження виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 червня 2007 року по справі № 2-2282/07 Комунальним підприємством «Харківводоканал» надано зведену картку абонента ОСОБА_1 , де станом на серпень 2020 року обліковано переплату у розмірі 628,83 грн (а. с. 88, том 2).

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг (в тому числі, водо-, теплопостачання) унормовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848.

За змістом абзацу 4 пункту 15 Положення № 848 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин щодо надання субсидії, після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо-та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акту розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії.

Згідно пункту 15 Положення у редакції, яка діяла до 01 травня 2017 року, громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі, обов`язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов`язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Аналогічні положення в подальших редакціях цього пункту, зміст яких трансформовано в пункт 18 постанови № 848 в редакції постанови № 528 від 08 травня 2019 року, що застосовується з 01 травня 2019 року: після закінчення опалювального (неопалювального) сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії відповідно до Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 534 «Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг».

Механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №534 «Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг» , що діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до зазначеної постанови розрахунок невикористаних сум субсидії проводиться виробниками/виконавцями послуг з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, газо- та електропостачання (далі - надавачі послуг), об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельними кооперативами, які є колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг станом на 1 травня та 1 жовтня за особовим рахунком споживача - громадянина, якому призначено субсидію на опалювальний (неопалювальний) сезон, що закінчився (далі - одержувач субсидії).

Розрахунок невикористаної суми субсидії проводиться надавачем послуг, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом у разі, коли на особовому рахунку одержувача субсидії станом на 1 травня та 1 жовтня обліковується переплата за послугу за відповідною формулою (пункти 2-4 постанови).

Згідно пункту 4 Порядку № 534 розрахунок невикористаної суми субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання) за опалювальний сезон за особовим рахунком кожного одержувача субсидії визначається за такою формулою:
Nт = Cт - Hт,
де Nт - невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання) за опалювальний сезон, гривень;
Cт - загальна сума нарахованої субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання) за опалювальний сезон, гривень;
Hт - загальна фактична вартість послуги з централізованого опалення (теплопостачання) за опалювальний сезон, гривень.

Пунктами 7, 8 та 10 вказаної постанови передбачено, що переплата за особовим рахунком одержувача субсидії (станом на 1 травня та 1 жовтня) зменшується на розраховану відповідно до пунктів 4 - 6 цього Порядку невикористану суму субсидії. При цьому не допускається нарахування та облік будь-якої заборгованості на особовому рахунку одержувача субсидії.

За результатами розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, надавач послуги, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив складає акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій у трьох примірниках, один з яких залишає у себе, а два інших подає до 1 червня та 1 листопада до структурного підрозділу з питань фінансів та до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі їх створення) ради (далі - структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

У разі відсутності невикористаних сум субсидій надавач послуги, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив повідомляє про це письмово структурному підрозділу з питань фінансів та структурному підрозділу з питань соціального захисту населення у зазначені строки.

Коригування сум, зазначених в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, допускається до початку опалювального (неопалювального) сезону.

Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення щомісяця, починаючи з червня, враховує загальний обсяг невикористаних сум субсидій, визначений у поданому надавачем послуги, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом акті відповідно до цього Порядку, під час здійснення розрахунків з таким надавачем, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 10, ст. 482; 2003 р., № 44, ст. 2309), та відображає разом з нарахуваннями поточного місяця у щомісячному акті звіряння розрахунків за надані послуги, що складається відповідно до  пункту 5  зазначеного Порядку.

Як вбачається з пункту 12 Порядку № 534 відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за опалювальний сезон за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій покладається на надавачів послуг в особі їх керівників та посадових осіб, що проводили такий розрахунок.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що заборгованість з оплати послуг з теплопостачання у розмірі 380,06 грн виникла за її особовим рахунком у зв`язку з тим, що нею недоотримана субсидія через неправомірні дії відповідачів з подвійного списання залишків субсидії, внаслідок чого вона не може отримати субсидію на наступний період.
Однак, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачами здійснювалось подвійне списання надлишків субсидії.

За даними Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради проведено перерахунок розміру призначеної субсидії на оплату послуг з теплопостачання за період з жовтня 2017 року до квітня 2018 року включно та з жовтня 2018 року до січня 2019 року включно, та з особового рахунку домогосподарства ОСОБА_1 знято надміру перераховану субсидію за період з жовтня 2017 року до квітня 2018 року включно у сумі 398,30 грн, за період з жовтня 2018 року до січня 2019 року включно у сумі 62,23 грн.

Доказів того, що з особового рахунку ОСОБА_1 знято надміру перераховану субсидію з порушенням вимог чинного законодавства, матеріали справи не містять.

Як вбачається з відомості нарахувань та оплати за послуги з теплопостачання за особовим рахунком ОСОБА_1 (а. с. 173, том 1), у неї була заборгованість як на час призначення субсидії у вересні 2016 року, так і на час припинення її нарахування у травні 2019 року у розмірі, що перевищує вказані нею 380,06 грн, тому підстав вважати, що у неї утворилась заборгованість через неправомірні дії відповідачів, немає.

Посилання ОСОБА_1 щодо порушення її права на отримання субсидії на наступний період не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріали справи свідчать про те, що рішенням комісії з розгляду спірних питань та скарг при призначенні усіх видів соціальної допомоги у Немишлянському районі від 02 вересня 2019 року їй призначено субсидію на період з травня 2019 року до квітня 2020 року включно.

Отже, підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо встановлення подвійного зняття залишків субсидії Управлінням праці та соціального захисту населення Адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради та Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» по опаленню за її особовим рахунком № НОМЕР_1 та зобов`язання відповідачів перерахувати на вказаний особовий рахунок недоотриману субсидію у розмірі 380,06 грн, відсутні.

Відмовляючи у задоволенні вимог  ОСОБА_1  про зобов`язання Комунального підприємства «Харківводоканал» зробити перерахунок за її особовим рахунком за 2000-2006 роки суд першої інстанції виходив з того, що ці позовні вимоги вже розглянуті судом, та щодо них ухвалено рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі №2-2282/07 від 26 червня 2007 року, яким зобов`язано Комунальне підприємство «Харківкомуночиствод» зробити перерахунок вартості наданих послуг з водовідведення за адресою позивачки у період з 01 січня 2000 року по 19 квітня 2006 року з урахуванням права на 50% знижку.

Разом з тим, як вбачається з зазначеного рішення суду, ним покладено на Комунальне підприємство «Харківкомуночиствод», правонаступником якого є Комунальне підприємство «Харківводоканал», обов`язок зі здійснення перерахунку вартості наданих послуг водовідведення. Тоді як у позовній заяві ОСОБА_1 просила, зокрема, зобов`язати Комунальне підприємство «Харківводоканал» зробити перерахунок за її особовим рахунком з урахуванням права на 50% знижку щодо послуг з водопостачання, за які у неї існує борг у розмірі 602,94 грн.

Водночас, підстав для задоволення зазначених вимог судова колегія також не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України «Про міліцію», в редакції чинній на час призначення родині позивачки пільги, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50% знижка по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива.

Згідно пункту 6 статті  12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям та членам їх сімей, які перебувають на їх утриманні, батькам та членам сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти або стали інвалідами при проходженні військової служби, надається 50-процентна знижка плати за користування житлом (квартирної плати) та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) в жилих будинках усіх форм власності, в межах норм, 
передбачених чинним законодавством.

Механізм та порядок надання відповідних пільг визначений «Порядком надання пільг,  компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам  рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України  31 березня 2003 року (із подальшими змінами).
 
Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що пільги, компенсації і гарантії, на які згідно із законами України мають право окремі працівники (військовослужбовці) (далі - пільговики) бюджетних установ (військових формувань) (далі - установи), щодо знижки плати за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія), щодо безоплатного проїзду всіма видами міського пасажирського транспорту (за винятком таксі) та автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських маршрутів надаються у разі, коли грошові доходи цих пільговиків менше величини прожиткового мінімуму, встановленої для працездатних осіб, а у редакції зі змінами - якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу.

Отже, чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством передбачався певний порядок надання таких пільг, тому відсутні підстави вважати, що у споживачів комунальних послуг у будь-якому разі виникло право на надання пільг.
 
Як вбачається з відзиву Комунального підприємства «Харківводоканал» на позов та не спростовано ОСОБА_1 , з 01 січня 2000 року по 13 березня 2000 року за особовим рахунком позивачки надавалась пільга у 50% на дві особи, з 14 березня 2000 року по 31 грудня 2001 року пільга не надавалась, при цьому 03 липня 2006 року проведено перерахунок нарахувань на одну особу у зв`язку з проходженням строкової служби з 02 січня 2000 року по 31 серпня 2001 року, з 01 січня 2002 року по 31 грудня 2002 року пільга 50% знов надавалась та 25 червня 2007 року проведено перерахунок відповідно до кількості осіб, які мають право на пільги, - три особи. З 01 січня 2003 року по 28 серпня 2005 року пільги не надавались, а з 29 серпня 2005 року по 18 січня 2006 року знов надавалась пільга у розмірі 50%, а з 19 січня 2006 року – пільга 100% на двох осіб (а. с. 177, том 1).

Такі зміни у нарахуванні пільг пов`язані з обмеженнями у наданні пільг, що встановлювались Законами України «Про Державний бюджет України на 2000 рік», «Про Державний бюджет України на 2004 рік». Рішеннями Конституційного Суду України відповідні положення законів визнані неконституційними, однак, згідно вимог статті 152 Конституції України та статті 73 Закону України «Про Конституційний суд України» закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність і зворотної сили не мають.

Крім того, порядок надання пільг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України  від  31  березня  2003 року № 426 передбачав умову надання пільг, компенсацій і гарантій, а саме в 2003-2004 роках - у разі, коли грошові доходи пільговиків менше величини  прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; а в 2005-2007 роках - у разі, якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу.

ОСОБА_1 у своєму позові визнала, що доходи її чоловіка та сина перевищували прожитковий мінімум та не надавали їм право на податкову соціальну пільгу, однак, на її думку, зазначені обмеження, встановлені Порядком надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, не відповідають Закону України «Про міліцію», отже, цей порядок не підлягає застосуванню.

Проте, вказаний Порядок, яким конкретизовано умови надання пільг, на час спірних правовідносин був чинним, не скасований та не визнаний неконституційним, отже, є обов`язковим для застосування у діяльності підприємства, яке надає комунальні послуги.

У рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. 

Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною 1  статті 17 Конституції України   є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом.
  
Принцип збалансованості інтересів людини з інтересами суспільства сформульовано й у практиці Європейського суду з прав людини. Так, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Сорінг проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) «спрямована на пошук справедливого співвідношення між потребами, пов`язаними з інтересами суспільства в цілому, і вимогами захисту основних прав людини». 
У рішенні від 17 жовтня 1986 року у справі «Ріс проти Сполученого Королівства» Суд зазначив, що, з`ясовуючи, чи існує позитивне зобов`язання стосовно людини, «належить врахувати справедливий баланс, який має бути встановлений між інтересами всього суспільства й інтересами окремої людини».

У рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» Суд констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового.

Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат (рішення Суду від 12 жовтня 2004 року у справі «Кйартан Асмудсон проти Ісландії»).

Європейський суд з прав людини у рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися й передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Отже, встановивши, що протягом 2000-2006 років позивачці та її родині правомірно нараховувалась оплата за послуги з водопостачання, судова колегія вважає, що підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Комунального підприємства «Харківводоканал» зробити перерахунок за цей період не вбачається.

Крім того, Комунальним підприємством «Харківводоканал» вже зроблено перерахунок за особовим рахунком позивачки на виконання рішення суду від 26 червня 2007 року, яким зобов`язано врахувати 50% знижку при оплаті комунальних послуг за водовідведення, та станом на серпень 2020 року за рахунком ОСОБА_1 обліковується переплата (а. с. 88, том 2).

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Підстав для зміни чи скасування рішення суду в оскаржуваній частині не вбачається.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору та її апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат не вбачається.
Керуючись ст. ст. 367, 368,  п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 – 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2020 року в оскаржуваній частині – залишити без змін.
В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                        І.В. Бурлака

Судді                                                                 О.М, Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 30 листопада 2020 року.