ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/3143/20	
                                                                                Суддя І інстанції – Пасічник Ю.П.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу  Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром»
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом  Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроенергобудпром» звернулося  до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому, просило визнати протиправним та скасувати рішення Світловодської міської ради Кіровоградської області №2007 від 02 червня 2020 року «Про відмову у передачі в постійне користування земельної ділянки за адресою: вул. Городоцька, 77, м. Світловодськ ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроенергобудпром».
В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач спірним рішенням  безпідставно відмовив у передачі в постійне користування земельної ділянки за адресою: вул. Городоцька, 77, м. Світловодськ ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроенергобудпром», оскільки останнє є правонаступником товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» щодо прав обов`язків та майна у зв`язку з тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2018р. придбав у товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» комплекс будівель, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому, відповідно до ст. 120 та 123 Земельного кодексу України до покупця перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщені будівлі, на тих самих  умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Також вказує, що прийняття рішення від 02.06.2020р. №2007 про відмову в передачі земельної ділянки в постійне користування здійснено з порушенням положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки  сесію скликано, а оскаржуване рішення підписано не уповноваженою особою у зв`язку з тим, що повноваження Сапянова Ю.О., як секретаря міської ради припинено рішенням від 24.02.2020р. №1937.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду  першої інстанції ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроенергобудпром» подало апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким   задовольнити його позовні вимоги  в повному обсязі. Зазначає, що  суд помилково застосував до спірних правовідносин ст. 92 ЗК України, оскільки   ця норма застосовується при первинному отриманні земельної ділянки у постійне користування, однак позивач  просив надати йому у постійне користування земельну ділянку, що вже перебувала у постійному користуванні підприємства, правонаступником якого є позивач. Вказує що оскаржене рішення  прийнято не у відповідності  до порядку прийняття рішень місцевими радами, встановленому ст.ст. 46  та 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Наполягає на тому, що  особа,  яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній  власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які  були встановлені для попереднього землекористувача – власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.  Зазначає, що суд  не надав мотивованої оцінки аргументам позивача щодо відсутності у Сапянова Ю.О. повноважень секретаря  Світловодської міської ради, порушення строків розгляду заяви про надання права  постійного користування земельною ділянкою та процедурних порушень під час підготовки та прийняття оскарженого рішення як наявності підстав для задоволення позову.
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу Світловодська міська рада Кіровоградської області просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
В судовому  засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, представник відповідача не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, при цьому колегія суддів зазначає, що зайнятість представника суб`єкта владних повноважень в іншому судому засіданні не може бути визнана поважною причиною неявки в судове засідання апеляційної інстанції.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування  судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає  з наступних підстав.  
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.11.2016р. у товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром»  перебувала в постійному користуванні земельна ділянка площею 5,4697 га (кадастровий номер 3510900000:50:041:0015) для обслуговування виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29-31).
15.08.2018р. між товариством з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» (продавець) та позивачем по справі (покупець) був укладений договір купівлі-продажу за умовами якого позивач по справі придбав комплекс будівель за адресою:  вул. Городоцька (до перейменування Єгорова), 77, м. Світловодськ, Кіровоградська область, розташованих на земельній ділянці загальною площею 5,4697 га (а.с.24-27).
28.12.2018р. товариство з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром» з вернулось до Світловодської міської ради Кіровоградської області з клопотанням про припинення права постійного користування земельною ділянко, в т.ч. і за адресою вул. Городоцька, 77, м. Світловодськ, у зв`язку з відчуженням нерухомого майна, яке знаходиться на вказаній земельній ділянці.
22.01.2019р. рішенням Світловодської міської ради Кіровоградської області №1566 припинено ТДВ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» право постійного користування земельною ділянкою за адресою:   АДРЕСА_1 площею 5,4697 га,  а земельну ділянку вилучено з постійного користування (а.с.28).
Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 11.09.2020р. земельна ділянка кадастровий номер 3510900000:50:041:0015 перебуває в комунальній власності, будь-яких інших відомостей про реєстрацію іншого речового права, в т.ч. і постійного користування, реєстр не містить (а.с.98-102).
25.02.2020р. позивач звернувся до відповідача із заявою про передачу в постійне користування земельної ділянки за адресою:   АДРЕСА_1 (кадастровий номер 3510900000:50:041:0015), як правонаступнику попереднього землекористувача (а.с.14).
Рішенням 84-ої сесії сього скликання Світловодської міської ради від 02.06.2020р. №2006, позивачеві відмовлено у передачі в постійне користування земельної ділянки за адресою:  вул. Городоцька, 77, м. Світловодськ, у зв`язку з тим, що відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності можуть набути лише підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності (а.с.13).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що попередній землекористувач земельної ділянки на яку претендує позивач, добровільно відмовився від права постійного користування земельною ділянкою, її власник прийняв відповідне рішення та повідомив про це орган державної реєстрації, тому станом на час звернення позивача із заявою про надання права постійного користування земельною ділянкою за адресою:  вул. Городоцька, 77, м. Світловодськ, відповідач правомірно відмовив у наданні права постійного користування, адже в даному випадку підлягають застосуванню норми ст. 92 ЗК України. Позивач не є підприємством державної або комунальної власності, а тому нього не поширюється дія статті 92 ЗК України щодо права постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. 
Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі.
Згідно з пункту а) частини 1 статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою
Відповідно до частин 3, 4 ст. 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. 
Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
Враховуючи той факт, що попередній землекористувач земельної ділянки на яку претендує позивач, добровільно відмовився від права постійного користування земельною ділянкою, її власник прийняв відповідне рішення та повідомив про це орган державної реєстрації, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача були відсутні підстави у наданні права постійного користування земельною ділянкою позивачу відповідно до норм ст. 92 ЗК України. 
Крім того позивач не є підприємством державної або комунальної власності, а тому на нього не поширюється дія статті 92 ЗК України щодо права постійного користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Колегія суддів також зазначає, що  положення ЗК України   не містять  норм щодо можливості  переходу  права постійного користування земельною ділянкою в порядку правонаступництва. Право постійного користування  земельною ділянкою є окремим та самостійним видом користування земельною ділянкою та відрізняється від інших (зокрема права оренди, сервітуту) , а тому  застосовувати  ту ж саму процедуру правонаступництва яка застосовується до інших видів користування, як на тому наполягає позивач,  посилаючись на ст. 120 ЗК України,  в даному випадку неможливо.
Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. В ст. 59 цього Закону зазначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. 
Відповідно до ч. 1 ст. 47 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду  і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, ї виконавчого комітету. 
Відповідно до ч. 12 ст. 14 Регламенту Світловодської міської ради, висновки і рекомендації комісій щодо  проекту  рішень подаються у письмовій формі.
В той же час  зауважень та пояснень до проекту оскарженого рішення від спеціалістів та від депутатів комісій  не надходило. 
Доводи апеляційної скарги щодо  дострокового припинення повноважень секретаря Світловодської міської ради   ОСОБА_1 з посиланням на рішення міської ради від 24 лютого 2020 року  № 1937, не заслуговують на увагу, оскільки  відповідно до довідки керівника апарату міської ради, рішення  за № 1937 наявне в апараті міської ради  і датовано 09 квітня 2020 року  і стосується  внесення змін  до рішення сесії міської ради від 17 грудня 2019 року № 1859 «Про бюджет міста Світловодськ на 2020 рік», інших рішень за № 1937 не існує та не було зареєстровано апаратом міської ради (а.с. 84). 
Зазначені обставини спростовають доводи апеляційної скарги щодо допущення процедурних порушень  міською радою при прийнятті оскарженого рішення.
В зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для скасування рішення Світловодської міської ради Кіровоградської області №2007 від 02 червня 2020 року «Про відмову у передачі в постійне користування земельної ділянки за адресою: вул. Городоцька, 77, м. Світловодськ ДП «Завод залізобетонних виробів» ТОВ «Дніпроенергобудпром».
Наведені в апеляційній скарзі  доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального  та процесуального права, які привели до неправильного вирішення спору по суті не знайшли свого підтвердження, а тому рішення суду першої   підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром» – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.          
В повному обсязі постанова складена 09 грудня 2020 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник