ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року	Львів	Справа № 260/1538/19 пров. № А/857/9956/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Святецького В.В., 
суддів                                                             Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,
                    з участю секретаря судового засідання      Хітрень О.Ю.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області на рішення Закарпатського адміністративного суду від 30 червня 2020 року  у справі № 260/1538/20 (головуючий суддя Микуляк П.П., час ухвалення 15:45 год., м. Ужгород, повний текст рішення складений 13 липня 2020 року)  за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Агро Комплекс” до Головного управління ДФС у Закарпатській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -  Головне управління ДПС у Закарпатській області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В :
           29 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,Агро Комплекс” звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25 липня 2019 року  за  № 0004961402, № 0004971402,  № 0004981402,  №009261307,  № 0009311307, а також рішення від 25 липня 2019 року  за № 0009321307.  
24 лютого 2020 року суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління ДПС у Закарпатській області.
Рішенням від 30 червня 2020 року  Закарпатський окружний адміністративний суд позовні вимоги задовольнив частково. 
Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25 липня 2019 року № 0004961402, № 0004971402, № 0004981402.
В задоволенні решти позовних вимог  суд відмовив. 
Також суд стягнув на користь товариства з обмеженою відповідальністю ,,Агро Комплекс”  за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області сплачений судовий збір у розмірі 19210,00 грн..
          Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС у Закарпатській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте без з`ясування усіх обставин справи, повноти та об`єктивності дослідження доказів та з порушенням норм матеріального і процесуального права.  
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на доводи контролюючого органу про те, що станом на 31.12.2017 у товариства позивача на бухгалтерському рахунку 631 ,,Розрахунки з вітчизняними постачальниками” значиться кредиторська заборгованість перед постачальником СТОВ ,,Клячанівське” у сумі 3 546  825,72 грн., яка виникла за рахунок отриманої сільськогосподарської продукції, відповідно до умов укладеного між сторонами Договору від 27.10.2016 №27/10. 
Відповідно до даних ІС ,,Податковий блок” стан платника податків СТОВ ,,Клячанівське” 16 ,,Припинено (ліквідовано ,закрито) ”, дата зняття з обліку 13.10.2017. Тобто, діяльність платника податків припинена як юридичної особи, у зв`язку з його реорганізацією (ліквідацією) шляхом приєднання до СТОВ ,,Агро-Лучки”.
СТОВ ,,Агро-Лучки” на дату складання передавального (ліквідаційного) балансу прийняло  від СТОВ ,,Клячанівське” дебіторську заборгованість у загальній сумі 19 957,2 тисяч грн.. В розрізі контрагентів дебіторська заборгованість перед ТзОВ ,,Агро Комплекс” відсутня, що встановлено в ході проведення документальної планової виїзної перевірки СТОВ ,,Агро-Лучки” за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (акт перевірки від 14.11.2018 № 1138/07-16-14- 02/30765096).
Факт відсутності дебіторської заборгованості перед ТзОВ ,,Агро Комплекс” в сумі 3546 825,72 грн. станом на 31.12.2017 підтверджується також листом СТОВ ,,Агро-Лучки” від 23.03.2018 № 16-06/136 (вхідний від 26.03.2018 № 2912/10/14), відповідно до якої заборгованість перед ТОВ ,,Агро Комплекс” у сумі 3 546 825,72 грн. станом на 31.12.2017 відсутня.
Таким чином, під час придбання у СТОВ ,,Клячанівське” сільськогосподарської товариством позивача сформувало податковий кредит, а тому станом на дату (дата балансу31.12.2017) списання безнадійної кредиторської заборгованості в доходи у загальній сумі 3 546 825,72 грн. за звітний податковий період - грудень 2017 р., у позивача виник обов`язок нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 591 137,62 грн., виходячи з приписів  п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України. 
Перевіркою також встановлено включення товариством позивача до складу доходів дохід від списання кредиторської заборгованості по операціях із списання кредиторської заборгованості перед постачальником ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” у загальній сумі 954 337,20 грн. за звітний податковий період 2017 р.
До перевірки позивач надав копію додаткової угоди від 16.10.2013 до договору від 16.10.2013 №1610, відповідно до якої оплата товару за поставлений товар проводиться до 31.12.2025 після відвантаження товару. Водночас, відповідно до фактичних даних бухгалтерського обліку товариства позивача, на бухгалтерському рахунку 631 ,,Розрахунки з вітчизняними постачальниками” станом на 31.12.2017 кредиторська заборгованість перед ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” відсутня. 
Тобто, сума 954 337,20 грн. кредиторської заборгованості перед ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” списана ТОВ ,,Агро Комплекс”, а тому на порушення п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України позивач не зменшив сформований податковий кредит по даному постачальнику на суму 154 357 грн. за грудень 2017 р.
З огляду на викладене, відповідач вважає правомірними оскаржені податкові повідомлення-рішення, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
ТОВ ,,Агро Комплекс” подало відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи відповідача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права. 
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, яке проводиться в режимі відеоконференції, підтримав  вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи,  що за наслідками проведеної у період з 10 червня 2019 року по 24 червня 2019 року документальної планової виїзної перевірки ТзОВ ,,Агро Комплекс” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018    року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, з    питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 21.04.2011 року по 31.12.2018 року посадові особи ГУ ДФС у Закарпатській області склали акт від 02 липня 2019 року № 542/07-16-14-02/37692302.
В акті зафіксовано, що під час перевірки встановлені наступні порушення:
1) статей 257, 259 Цивільного кодексу України, пункт 3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 ,,Загальні вимоги до фінансової звітності”, затверджене  Наказом № 73 від 07.02.2013 року Міністерством фінансів України, із змінами та доповненнями, пункти 5, 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 11 ,,Зобов`язання”, затверджене  наказом № 20 від 31.01.2000 року Міністерством фінансів України, із змінами та доповненнями, пункт 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 ,,Дохід”, затверджене  наказом № 290 від 29.11.1999 Міністерством фінансів України, із змінами та доповненнями,  Інструкції ,,Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій”, затверджена наказом № 291від 30.11.1999 року Міністерством фінансів України із змінами та доповненнями, підпункту  14.1.11 пункту 14.1  статті  14,підпункту  134.1.1  пункту 134.1  статті  134 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 638429 грн., в тому числі за 2017 рік у сумі 638429 грн.;
2) пункту  189.1  статті  189, пункту  192.1  статті  192, пункту  198.5  статті  198, абз. ,,в” пункту 200.4  статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту на загальну суму 745495 грн., в тому числі за грудень 2018 року у сумі 745495 грн.;
3) пункту  201.10  статті  201 Податкового кодексу України, а саме: не зареєстровані податкові накладі в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму податкових зобов`язань 591 137,62 грн.;
4) підпунктів  168.1.1, 168.1.4 пункту  168.1  статті  168 Податкового кодексу України, що призвело до заборгованості до бюджету по податку на доходи фізичних  осіб, утриманого із заробітної плати в загальній сумі 514796,17 грн.;
5) підпунктів 168.1.1, 168.1.4  пункту 168.1  статті  168 ПК України, що призвело до заборгованості до бюджету по податку на доходи фізичних осіб, утриманого з орендної плати автомобілів в загальній сумі 9360, 00 грн.;
6) підпунктів 168.1.1, 168.1.4  пункту 168.1  статті  168, підпункту 1.3 пункту 16 -1 підрозділу 10 Розділу ХХ  Податкового кодексу України, що призвело до заборгованості до бюджету по військовому збору в загальній сумі 45607,04 грн.;
7) частини 8 статті  9  розділу  ІІІ Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI ,,Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”, в частині недотримання вимог щодо пропорційності сплати єдиного внеску (авансових платежів) одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, в загальній сумі 833173,04 грн..
На підставі акту перевірки ДФС у Закарпатській області 25 липня 2019 року прийняло податкові повідомлення-рішення: 
-  № 0004961402, яким збільшено суму грошового зобов`язання    за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі  798036, 25 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 638429,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 159607,25 грн.);
-  № 0004971402, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 745 495,00 грн. ;
- № 0004981402, яким до позивача застосовано штраф на загальну суму 295568, 81 грн.;
- № 009261307,  яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 825096,39 грн. (за податковими зобов`язаннями - 480870,59 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 272533,55 грн., сума пені - 71692, 25 грн.);
- № 009311307, яким збільшено  суму грошового  зобов`язання з військового збору у розмірі 76998, 78 грн. (за податковим зобов`язанням - 45607,04 грн., за штрафними санкціями - 24650,44 грн., сума пені - 6741,30 грн.).
Також 25 липня 2019 року ГУ ДФС у Закарпатській області винесло рішення  № 0009321307  про застосування штрафних санкцій за несплату, неповноту або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 83355,53 грн..
Суд відмовив у задоволенні позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25 липня 2019 року  за  №009261307,  № 0009311307, а також рішення від 25 липня 2019 року  за № 0009321307.  
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вказаних позовних вимог сторони не оскаржили, а тому колегія суддів у відповідності до приписів частини 1 ст. 308 КАС України, якими передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не надає правову оцінку рішенню суду першої інстанції в цій частині вирішення позовних вимог.
Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 25 липня 2019 року № 0004961402, № 0004971402, № 0004981402, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість позивача перед СТОВ ,,Клячанівське”, правонаступником якого є СТОВ ,,Агро Лучки” не підлягає включенню до складу доходів від будь-якої діяльності.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що заборгованість товариства позивача перед ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” у розмірі 926   142, 53 грн. є дійсною та відповідно до додаткової угоди від 30 грудня 2015 року до договору поставки сільськогосподарської продукції № 1610 від 16 жовтня 2013 року підлягає погашенню у строк до 31 грудня 2025 року, а тому така заборгованість не відповідає ознакам безнадійної заборгованості. 
Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.
Так, відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу (ПК) України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: зокрема, а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.
Відповідно до приписів підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є, зокрема, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з вимогами пункту 192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За змістом пункту 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до  пункту 189.1  статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися.
Суд першої інстанції встановив, що 27 жовтня 2016 року СТОВ    ,,Клячанівське”  (постачальник) та ТзОВ ,,Агро Комплекс” (покупець) уклали договір № 27/10, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати покупцю товар (соя врожаю 2016 року), окремими партіями за цінами, в кількості відповідно до умов цього договору, а покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його на встановлених цим договором умовах.
21 грудня 2016 року ТзОВ ,,Агро Комплекс” та  СТОВ    ,,Клячанівське”  уклали додаткову угоду до договору № 27/10 від 27 жовтня 2016 року, відповідно до якої  п. 5.1 Договору № 27/10 від 27 жовтня 2016 року викладений в новій редакції, а саме: ,,Покупець здійснює 100 % оплату товару шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку постачальника, до 31 грудня 2029 року після відвантаження товару”. Вказана Додаткова угода вступає в силу з моменту підписання і діє до її повного виконання сторонами.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, СТОВ    ,,Клячанівське” припинено 13 жовтня 2017 року та зазначено дані про правонаступників, а саме: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ,,Агро-Лучки”, код ЄДРПОУ 30765096, місцезнаходження: Закарпатська область, Мукачівський район, с. Великі Лучку, вул. Мукачівська, буд. 273-Б.    
Відповідно до акту перевірки станом на 31.12.2017 року у бухгалтерському обліку ТзОВ ,,Агро Комплекс” на бухгалтерському рахунку 631 ,,Розрахунки з вітчизняними постачальниками” значиться кредиторська заборгованість перед постачальником СТОВ ,,Клячанівське” у сумі 3546825,72 грн., яка виникла за рахунок отриманої сільськогосподарської продукції, відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 27 жовтня 2016 року № 27/10.
Відповідно до даних ІС ,,Податковий блок” контролюючий орган встановив, що стан платника податків СТОВ    ,,Клячанівське” 16 ,,Припинено (ліквідовано, закрито) ”, дата зняття з обліку 13.10.2017 року. Тобто діяльність платника податків припинена як юридичної особи, у зв`язку з його реорганізацією (ліквідацією) шляхом приєднання до СТОВ ,,Агро-Лучки”.
В акті також зазначено, що на дату складання передавального (ліквідаційного) балансу, СТОВ ,,Агро-Лучки” прийняло від СТОВ ,,Клячанівське” дебіторську заборгованість у загальній сумі 19957,2 тис. грн., в розрізі контрагентів серед яких дебіторська заборгованість ТзОВ ,,Агро Комплекс” відсутня.
Даний факт підтверджується також актом документальної планової виїзної перевірки СТОВ ,,Агро-Лучки”  за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 (акт перевірки від 14.11.2018 року № 1138/07-16-14-02/30765096).
Крім того, на запит контролюючого органу від 13 березня 2018 року № 2126/10/07-16-14-02 СТОВ ,,Агро-Лучки”  надало відповідь від 23.03.2018 року № 16-06/136, відповідно до якої заборгованість ТзОВ ,,Агро Комплекс” у сумі 3546825,72 грн. станом на 31 грудня 2017 року відсутня.
За змістом ч.1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Матеріали справи свідчать про відсутність у товариства позивача дебіторської заборгованість перед СТОВ ,,Агро-Лучки” - правонаступником СТОВ ,,Клячанівське”, а тому заборгованість товариства позивача в сумі 3546825,72 грн. є безнадійною заборгованістю.
Оскільки ТзОВ ,,Агро Комплекс” придбало у СТОВ ,,Клячанівське”  товар – сою на суму 3546825,72 грн., кошти за придбаний товар не сплатило, у зв`язку з ліквідацією  СТОВ ,,Клячанівське”, дебіторська заборгованість до правонаступника кредитора - СТОВ ,,Агро-Лучки”  не перейшла, колегія суддів погоджується з доводами контролюючого органу щодо наявності у позивача обов`язку віднести до своїх податкових зобов`язань з податку на прибуток суму 638429 грн. та з податку на додану вартість суму 591138,00 грн.. 
Висновки суду першої інстанції щодо відтермінування зобов`язання з оплати сої до 31 грудня 2029 року згідно додаткової угоди від 21 грудня 2016 року колегія суддів визнає помилковими, оскільки відповідно до ч.1 ст. 609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
Згідно акту перевірки ТзОВ ,,Агро Комплекс” включило до складу доходів дохід від списання кредиторської заборгованості у загальній сумі 1038297,88 грн., в тому числі по операціях із списання кредиторської заборгованості перед постачальником ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” у загальній сумі 954337, 20 грн., за звітний податковий період 2017 рік (дата операції у бухгалтерському обліку від 30.12.2017 року) відповідно до звіту по бухгалтерським проведенням Дт. 631 з Кт. 717, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.
Кредиторська заборгованість виникла на підставі умов укладеного Договору від 16 жовтня 2013 року № 1610 про постачання сільськогосподарської продукції, відповідно до умов якого ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” (постачальник) зобов`язалось поставити, а ТзОВ ,,Агро Комплекс” (покупець) прийняти та оплатити продукцію, а саме: кукурудзу згідно умов укладено Договору.
Відповідно до Додаткової угоди від 16.10.2013 року до договору від 16.10.2013 року № 1610, сторони вирішили, що остаточна оплата товару проводиться перерахуванням грошових коштів за поставлений товар до 31 грудня 2020 року після відвантаження товару.
Відповідно до фактичних даних бухгалтерського обліку ТзОВ ,,Агро Комплекс” на бухгалтерському рахунку 631 ,,Розрахунки з вітчизняними постачальниками”, станом на 31 грудня 2017 року, кредиторська заборгованість перед ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” відсутня.
За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами контролюючого органу про те, що сума 954337,20 грн. списаної товариством позивача  кредиторської заборгованості перед ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський” включає суму ПДВ та підлягає коригуванню сформованого податкового кредиту від постачальника та відповідно до вимог п.  192.1  ст.  192 ПК України товариство позивача зобов`язане зменшити сформований податковий кредит від постачальника ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський”, по операціях із списання кредиторської заборгованості, внаслідок чого безпідставно завищено значення рядка 14 Д1 Податкових декларацій "Коригування податкового кредиту” на загальну суму 154357, 00 грн., в тому числі за грудень 2017 року у сумі 154357,00 грн.
Доводи позивача, з якими погодився  суд першої інстанції, щодо помилкового списання даної кредиторської заборгованості є не переконливими.  
При цьому, суд першої інстанції послався на додаткову угоду від 30 грудня 2015 року до договору поставки сільськогосподарської продукції № 1610 від 16 жовтня 2013 року, згідно якої сторони узгодили остаточну оплату товару за поставлений товар до 31.12.2025 року після відвантаження товару.
Однак, колегія суддів зазначає, що за змістом підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 15 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 ,,Дохід”, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 грудня 1999 року № 290, визначено, що доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню.
При цьому, у розумінні підпункту   14.1.257  пункту  14.1  статті  14 ПК України сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою.
Відповідно до  статті 257 Цивільного кодексу України  загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Колегія  суддів акцентує увагу на тому, що визначенні у додаткових угодах строки розрахунків за поставлений у 2013 році товар до 31.12.2025 року виходять за межі розумних та свідчать про намагання товариства позивача уникнути оподаткування безповоротної фінансової допомоги, яка виникла внаслідок закінчення строку позовної давності для стягнення кредиторської заборгованості позивача. 
Таким чином, контролюючий орган вірно визначив податкове зобов`язання з ПДВ в сумі 154357,00 грн. по господарських операціях товариства позивача з ПАТ ,,Племінний завод Закарпатський”. 
Враховуючи правомірність визначення контролюючим органом податкового зобов`язання позивачу з ПДВ в сумі 591138,00 грн., колегія суддів визнає також правомірним застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 295568,81 грн. у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних  на загальну суму 591138,00 грн. . 
Відтак, колегія суддів дійшла переконання щодо правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25 липня 2019 року № 0004961402, № 0004971402, № 0004981402 та відсутності правових підстав для їх скасування.
Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не дав їм належної правової оцінки, а дійшов помилкового висновку щодо визнання протиправними та скасування зазначених податкових повідомлень-рішень. 
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до  ч.1 ст. 317 КАС України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому дійшов помилкового висновку  щодо наявності правових підстав для задоволення частини позовних вимог. 
За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати судове рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні цих позовних вимог.
В решті рішення  суду першої інстанції, а саме в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог слід залишити без змін. 
Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п. 2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області задовольнити.
Рішення Закарпатського адміністративного суду від 30 червня 2020 року  у справі № 260/1538/20 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25 липня 2019 року № 0004961402, № 0004971402, № 0004981402  та стягнення судового збору– скасувати та ухвалити постанову. 
В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю ,,Агро Комплекс” в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Закарпатській області від 25 липня 2019 року № 0004961402, № 0004971402, № 0004981402 відмовити. 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених частиною четвертою  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 04.12.2020.