Справа № 991/8387/20
Провадження1-кс/991/8611/20

У Х В А Л А 

19 жовтня 2020 року                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детективів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню № 52018000000000237 від 14.03.2018,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло відповідне клопотання, в якому детектив, з метою забезпечення збереження речових доказів, прохає накласти арешт на майно ОСОБА_7 , а саме: чотири ноутбуки, одинадцять мобільних телефонів та один моноблок.
Відповідно до матеріалів клопотання, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №52018000000000237 від 14.03.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
За версією органу досудового розслідування, 28.11.2014 між Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент» укладено договір № 28-11/2014 про будівництво багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві постійного користування належить ДП МОУ «Укрвійськбуд». 
В подальшому, військовослужбовці Національної гвардії України та члени їх сімей отримали, відповідно до договору № 28-11/2014, квартири в побудованих новобудовах за вищевказаною адресою. Втім, в порушення умов договору, під час переходу частки права власності на об`єкт нерухомого майна до ДП МОУ «Укрвійськбуд», до уваги бралася не ринкова вартість права користування зазначеною земельною ділянкою, а її нормативно-грошова оцінка, що призвело суттєвого заниження вартості оцінки об`єкту, а відтак – до зменшення належної до передачі військовослужбовцям житлової площі. 
Під час досудового розслідування, детективами, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52018000000000237, в порядку ст. 93 КПК України отримано доступ з можливістю огляду речей та документів, які перебувають у матеріалах досудового розслідування № 52020000000000235.
В ході проведення оглядів матеріалів кримінального провадження № 52020000000000235, детективами оглянуто побітові копії та файл-образи мобільних телефонів, які перебували у користуванні кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Укрбуд Девелопмент» - ОСОБА_7 та встановлено, що мобільні телефони: iPhone, Model A1778, IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору; iPhone, Model A1586, IMEI НОМЕР_2 , сірого кольору; iPhone, Model НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 , золотого кольору; iPhone, Model A1778, IMEI НОМЕР_5 , чорного кольору; iPhone, Model A1588, IMEI НОМЕР_6 , сріблястого кольору; iPhone, Model A1522, IMEI НОМЕР_7 сріблястого кольору, з сім картою «Київстар» з позначками ( НОМЕР_8 ), ( НОМЕР_9 ); iPhone, IMEI НОМЕР_10 , білого кольору, з сім картою «Водафон» з позначками ( НОМЕР_11 ); iPhone, Model A1533, IMEI НОМЕР_12 , сірого кольору; iPhone, Model A1586, IMEI НОМЕР_13 , сріблястого кольору, із сім-картою «Лайф»; Nokia, НОМЕР_14 , ІМЕІ НОМЕР_15 , сріблястого кольору з сім-картою «МТС» з позначенням « НОМЕР_16 » та iPhone, IMEI НОМЕР_17 , білого кольору, містять відомості, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні № 52018000000000237. 
В той же час у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що на ноутбуках: Microsoft, Mod. 1769 сірого кольору; Microsoft 003623760354 сірого кольору; Apple MacBook Air, Mod. A1465, Ser. № C02S71GBGFWN; Apple MacBook Air, Mod. A1369, Ser. № C02GV13RDJWV, які також були віднайдені за місцем мешкання ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000235, може міститися інформація, що підлягає доказування у кримінальному провадженні № 52018000000000237.
За наведених обставин детектив зазначає, що оскільки оглянуті предмети зберегли на собі сліди злочину та можуть бути використані для встановлення факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям речового доказу у кримінальному провадженні № 52018000000000237.
На підтвердження права власності та користування мобільними телефонами та ноутбуками, детективом надано копію протоколу обшуку, проведеного під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000235 та протоколи оглядів їх побітових копій та файл-образів. 
Також у клопотанні детектив просить про розгляд клопотання у закритому судовому засіданні з метою не розголошення таємниці, що охороняється законом.
Проте у судовому засіданні детектив не заявляв клопотання про забезпечення проведення закритого судового засідання, що розцінюється слідчим суддею, як відмову у його підтриманні.
Крім того, детектив просив розглядати клопотання без повідомлення власника майна про день та час судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Зважаючи на те, що відповідно до наявних матеріалів справи, майно, на яке детектив прохає накласти арешт перебуває в іншому кримінальному провадженні, слідчий суддя переконаний що не існує об`єктивних причин вважати, що воно може бути знищено, приховано від органу досудового розслідування його власником. Відповідно до зазначеної норми, після отримання клопотання, слідчим суддею, через адміністрацію місця утримання ОСОБА_8 здійснено його судовий виклик та виклик його представника, для участі у судовому засіданні. 
Детективи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та додатково пояснили, що вищезазначені речі зберегли листування їх власника ОСОБА_7 з третіми особами, щодо обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні. Таким чином оглянуті речі є речовими доказами та з метою їх збереження, на мобільні телефони та ноутбуки, необхідно накласти арешт. 
Представник власника майна – адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, подав письмові заперечення та додатково пояснив, що нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено накладення арешту на майно, яке було вилучено під час здійснення досудового розслідування в іншому провадженні. Вилучене майно безпідставно перебуває у володінні детективів, оскільки слідчими суддями раніше вже було відмовлено у задоволенні клопотань щодо арештів мобільних телефонів та комп`ютерної техніки. Крім того, адвокат зазначає, що подане клопотання не відповідає вимогам закону, оскільки детектив ніяким чином не аргументує, як дане майно може бути використано у кримінальному провадженні № 52018000000000237. На підставі наведеного просив відмовити у задоволенні клопотання детектива. 
Під час розгляду клопотання слідчим суддею здійснюється фіксація за допомогою технічних засобів (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши позицію учасників судового засідання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Частина 3 ст. 132 КПК України зазначає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів, повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні;
3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 14.03.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52018000000000237, за фактом неправомірних дій службових осіб ДП МОУ «Укрвійськбуд» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент», під час переходу частки права власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого у місті Києві, по вулиці Бориспільська, 21-45, що призвело до зменшення житлової площі, яка повинна була переданою військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей. 
Так, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, детективами, на підставі ст. 93 КПК України, проведено огляд матеріалів кримінального провадження № 52020000000000235, досудове розслідування по якому здійснюється за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 369 КК України. 
Проведеними оглядами побітових копій та файл-образів мобільних телефонів, які перебували у користуванні ОСОБА_7 та вилучені детективами під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 52020000000000235 встановлено, що частина мобільних телефонів, зазначених детективом у клопотанні, а саме: iPhone, Model A1778, IMEI НОМЕР_1 ; iPhone, IMEI НОМЕР_10 та iPhone, Model A1533, IMEI НОМЕР_12 , містять відомості щодо спілкування власника мобільних телефонів з іншими особами, щодо питання передачі квартир по вулиці Бориспільська до Міністерства оборони.
Вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідчий суддя зазначає, що оскільки вищезазначені мобільні телефони містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям речового доказу у кримінальному провадженні № 52018000000000237. Крім того, враховуючи той факт, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК України), а досудове розслідування на даний момент триває, по зазначеним мобільним терміналам систем зв`язку можливе призначення судових експертиз або проведення додаткових оглядів, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт, є доцільним та обґрунтованим на цій стадії кримінального провадження. 
Потреби досудового розслідування виправдовують арешт майна, як втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження про який просить детектив. Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на мобільні телефони iPhone, Model A1778, IMEI НОМЕР_1 ; iPhone, IMEI НОМЕР_10 та iPhone, Model A1533, IMEI НОМЕР_12 , шляхом заборони власникові майна вчинювати дії щодо його відчуження, розпорядження та користування ним. 
Одночасно з цим, слідчий суддя зазначає, що матеріали поданого до суду клопотання не містять відомостей щодо проведених оглядів ноутбуків Microsoft, Mod. 1769; Microsoft 003623760354; Apple MacBook Air, Mod. A1465, Ser. № C02S71GBGFWN; Apple MacBook Air, Mod. A1369, Ser. № C02GV13RDJWV, моноблоку Apple, model A1418 та мобільних телефонів: iPhone, Model A1778, IMEI НОМЕР_5 ; iPhone, Model A1588, IMEI НОМЕР_6 ; Nokia, НОМЕР_14 , ІМЕІ НОМЕР_15 ; iPhone, IMEI НОМЕР_17 , а інформація, виявлена у телефонах: iPhone, Model A1586, IMEI НОМЕР_2 ; iPhone, Model А1778, IMEI НОМЕР_4 ; iPhone, Model A1522, IMEI НОМЕР_7 ; iPhone, Model A1586, IMEI НОМЕР_13 не стосується предмету доказування у кримінальному провадженні № 52018000000000237. Таким чином, у зв`язку з відсутністю підтвердження того факту, що вказані речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відсутні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а отже, клопотання про арешт цього майна є необґрунтованим, та в цій частині задоволенню не підлягає.
Щодо заперечень адвоката з приводу звернення детектива з клопотанням в рамках іншого кримінального провадження, ніж було вилучено майно, слідчий суддя зазначає, що норми КПК України не передбачають обов`язкового перебування майна, на яке сторона обвинувачення прохає накласти арешт, безпосередньо в розпорядженні тієї уповноваженої особи, яка звертається із відповідним клопотанням. Так, збирання доказів здійснюється під час усього часу досудового розслідування шляхом проведення слідчих (розшукових) дій, витребуванням та отриманням від органів державної влади, службових осіб речей та документів, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані для встановлення обставин, які підлягають доказування у кримінальному провадженні. Щодо інших заперечень адвоката, слідчий суддя зазначає, що вони не є беззаперечно такими, які б не надавали можливості застосувати захід забезпечення кримінального провадження для досягнення дієвості цього провадження. 
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання детектива підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись ст.ст. 107, 110, 131-132, 170-175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання детектива про арешт майна по кримінальному провадженню № 52018000000000237 від 14.03.2018 – задовольнити частково.

Накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме:
- Мобільний телефон iPhone, Model A1778, IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору;
- Мобільний телефон iPhone, IMEI НОМЕР_10 , білого кольору, з сім картою «Водафон» з позначками ( НОМЕР_11 );
Мобільний телефон iPhone, Model A1533, IMEI НОМЕР_12 , сірого кольору;

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1