ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2/19  Номер провадження 22-ц/814/2234/20	Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.
       секретар: Зеленська О.І.
за участю позивача –  ОСОБА_1 
представника позивача – адвоката Саливон С.О.
представника відповідача – адвоката Риля В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
       на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 року
       у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про захист прав та інтересів малолітнього сина шляхом зміни встановленого порядку та способу участі батька у вихованні дитини 
та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, –
В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист прав та інтересів малолітнього сина шляхом зміни встановленого порядку та способу участі батька у вихованні дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона має сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батьком дитини записаний ОСОБА_2 .
Тривалий час відповідач не надавав допомоги на утримання дитини, не цікавився життям сина, його здоров`ям, фізичним та моральним розвитком. 
Після того як вона 07 вересня 2018 року подала до Кременчуцького районного суду Полтавської області заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 вирішив, не зазначивши ніяких доказів, що вона нібито перешкоджає йому бачитися та спілкуватися з дитиною, та звернувся до Органу опіки і піклування з заявою про визначення способів його участі в вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 .
Вказувала, що в період з 01 квітня 2017 року по 31 жовтня 2017 року аліментів від відповідача вона не отримувала, виконавчий лист був відсутній на виконанні та в добровільному порядку відповідач також не сплачував їй аліменти в 2017 році, не піклувався про дитину.
Також відповідач не піклувався про дитину і протягом 2018 року, не надавав допомоги на утримання дитини, не сплачував аліменти. 
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року №1654 «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином гр. ОСОБА_2 вирішено: встановити гр. ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі способи участі:
- побачення щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 14 год. до 17 год. без присутності матері,
- побачення першої та третьої суботи місяця з 10 год. до 18 год. без присутності матері,
- побачення щороку 16 березня , у день народження дитини, з 15 год. до 18.00 год.,
- побачення щороку 01 січня з 14.00 до 17.00 год.,
- побачення щороку 19 грудня з 14.00 до 17.00 год.
Зазначала, що такий висновок є необґрунтованим та складений не в інтересах дитини з огляду на те, що ОСОБА_2 не має в м. Кременчуці зареєстрованого місця проживання, що його реєстрація здійснена в с. Майбородівка Кременчуцького району, де він взагалі не проживає, про що навіть свідчить текст його заяви до органу опіки та піклування, що він не має місця роботи, що протягом часу, який пройшов він не проявляв уваги та будь-якої зацікавленості до дитини, поки вона не подала заяву про стягнення з нього аліментів, що він не утримував дитину і навіть нічого йому не купував, не піклувався взагалі ні про здоров`я дитини, ні про її фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто взагалі не виконував обов`язки батька дитини. 
Вважає, що орган опіки та піклування діяв не в інтересах дитини, оскільки згідно встановленого графіку побачень, вона тричі на тиждень в робочі дні та у суботи мусить віддавати півторарічну дитину особі, яка двічі судима за кримінальні правопорушення, зокрема вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської від 31 січня 2012 року області (справа №1-113/12, провадження №1/1601/984/12), та вироком Автозавод-ського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 листопада 2012 року (справа №1601/ 12886/2012, провадження №1/1601/575/2012), двічі вчинив насильство в сім`ї відносно матері дитини – вона має дві медичні довідки про побої, які їй наніс ОСОБА_2 у 2018 році, а також листування з поліцією, яке підтверджує нанесення їй побоїв вказаною особою, яка схильна до агресії, має нестриманий характер, та яка гадки не має щодо режиму дня сина, особливостей його харчування, інших індивідуальних особливостей.
При цьому зазначала, що вона ніколи не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні та зустрічах з сином, і навіть за вищезазначених обставин, 15 грудня 2018 року вона зробила спробу надати можливість ОСОБА_2 бачитися з дитиною навіть наодинці, але останній невідомо куди забрав півторарічну дитину і не дотримався його режиму, зокрема режиму денного сну, у зв`язку з чим був порушений режим дитини і наступного дня.
Про вказані обставини вона повідомила відповідачу засобами телефонного зв`язку, запропонувала до вирішення всіх питань у правовому полі, проводити його зустрічі з сином у її присутності, на що він категорично відмовився і 19 грудня та 21 грудня 2018 року приїхав до неї додому з працівниками патрульної поліції, вів себе агресивно та нестримно. 
Коли відповідач 1 січня 2018 року зателефонував їй щодо його зустрічі з сином, вона запропонувала йому провести вказану зустріч у її присутності, з урахуванням режиму дня дитини, на що останній погодився, та після того, як син прокинувся, вона з ним та ОСОБА_2 , а також з бабусею та дідусем, батьками відповідача, в період з 17 год. 30 хв. до 20 год. провели добре час в розважальному закладі для дитини відповідного віку в Острові розваг, що знаходиться в м. Кременчуці по вул. Київській.
Просила ухвалити рішення із забезпеченням найкращих інтересів її сина, а не його батька, щоб при розгляді її позову були враховані всі вищезазначені обставини, а також стан здоров`я півторарічного сина, його режим, те, що батька він майже не знає, весь час проводив з нею, у благонадійному стійкому середовищі, на відміну від середовища його батька, щоб вона знала де саме перебуває її дитина, що вона їсть, як спить та чи виконує медичні рекомендації, що при цьому враховані та дотримані режим харчування, відпочинку, правила безпеки, встановлені для дітей даного віку, з урахуванням режиму дня дитини.
З метою забезпечення найкращих інтересів дитини просила змінити встановлений органом опіки та піклування спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, оскільки встановлений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року №1654 спосіб участі, на її думку, є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини.
З наведених підстав просила визначити наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши:
- систематичні побачення першої та третьої суботи місяця з 14 годин до 17 годин у присутності матері дитини ОСОБА_1 за місцем відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини;
- систематичні побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 14 годин до 17 го-дин у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини;
- періодичні побачення щороку у день народження дитини з 10 годин до 13 годин у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини;
- періодичні побачення щороку 1 січня на Новий Рік та в День Святого Миколая 19 грудня в узгоджений час з матір`ю дитини у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 352 грн. 40 коп., за подання позовної заяви в сумі 741 грн. 20 коп, а також витрати по наданню їй професійної правничої допомоги в сумі, на яку будуть надані підтверджуючі документи /т. 1 а. с. 3-24/.

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є він, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Спільне життя у них не склалося, оскільки мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у добровільному порядку вирішили, що їхній син буде проживати разом із матір`ю – ОСОБА_1 ..
До серпня 2018 року ОСОБА_1 надавала йому можливість безперешкодно спілкуватися з сином та займатися його вихованням.
У вересні 2018 року він звернувся до органу опіки та піклування з заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 різними способами перешкоджала йому у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків щодо виховання сина, чим порушувала права не тільки його, як батька, а й малолітнього сина.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року за №1654 йому – ОСОБА_2 встановлено такі способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 : 
- побачення щопонеділка, щосереди, щоп`ятниці з 14.00 год. до 17.00 год. без присутності матері;
- побачення першої та третьої суботи місяця з 10.00 год. до 18.00 год. без присутності матері;
- побачення щороку 16 березня, у день народження дитини, з 15.00 год. до 18 год.;
- побачення щороку 01 січня з 14 год. до 17.00 год.;
- побачення щороку 19 грудня з 14.00 год., до 17.00 год.
Отримавши рішення, він неодноразово звертався до ОСОБА_1 щодо його виконання, але ОСОБА_1 ігнорувала виконання даного рішення, так 19 грудня 2018 року ОСОБА_1 не відчинила йому двері квартири, по телефону відмовилася надати йому сина, без будь-яких на те причин, в результаті чого він зателефонував до поліції та повідомив, що ОСОБА_1 не виконує вищевказане рішення. Такі ж події відбувалися 21, 24, 26 грудня 2018 року. 
09 січня 2019 року він вкотре звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати йому сина, але остання відмовила, двері квартири не відчинила, внаслідок чого о 14 год. 36 хв. ним здійснено виклик поліції за місцем її проживання. Працівниками поліції відібрано пояснення від нього та ОСОБА_1 з приводу даної ситуації.
У відповідності до ст. ст. 184 та 255 КУпАП він звернувся до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування із заявою про вчинення адміністративного правопорушення.
Виконавчий комітет 08 лютого 2019 року надав йому відповідь, у якій повідомив, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2018 року по справі №536/2/19 дію рішення органу опіки та піклування від 06 грудня 2018 року №1654 зупинено, а тому відсутні законні підстави для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.
16 березня 2019 року ОСОБА_3 виповнилося два роки, проте, з вересня 2018 ро-ку він не має можливості вільно спілкуватися зі своїм сином та приймати участь у його вихованні, оскільки відповідачка постійно чинить перешкоди. Він у свою чергу, задля того щоб не погіршувати відносини, які і так з відповідачем не склалися, намагався вирішити все добровільним шляхом але як виявилося марно.
При цьому зазначав, що з моменту народження сина, він постійно про нього піклується, як матеріально так і морально. Придбає речі, продукти, у разі необхідності ліки, іграшки. Деякий час він не працював і був у пошуках роботи, але його син все одно був забезпечений всім необхідним, за допомоги його батьків.
Кожного разу, коли він приїздив до свого сина ОСОБА_4 , за місцем проживання відповідача, він зустрічав його із шаленою радістю, однак йому не дозволяли довго знаходитися у помешканні, і він вимушений був розлучатися зі своїм сином, який кожного разу просив його залишитися.
Вказував, що матеріально він допомагає в утриманні сина, також сплачує аліменти не в малому, за мірками м. Кременчука, розмірі, додатково не відмовляється допомагати, розуміючи, що це його обов`язок, як батька. Не зважаючи на те, що у них не склалося спільне життя з ОСОБА_1 , це жодним чином не може впливати на виховання і розвиток їхнього сина, але ОСОБА_1 вживає всіх заходів, щоб не надавати йому сина.
При цьому звертав увагу, що на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері він не перебуває, до кримінальної відповідальності за насильство в сім`ї не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.
Однак ОСОБА_1 чинить йому перешкоди у спілкуванні з їхньою спільною дитиною, в той час, як особисті конфлікти між ними не повинні порушувати інтереси дитини, а тому просив визначити спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина, без присутності матері, вважає, що саме такий порядок максимально сприятиме інтересам сторін та не суперечитиме інтересам дитини і сприятиме її нормальному розвитку та емоційному стану.
Вказував, що він виконує і надалі бажає виконувати свої батьківські обов`язки, бажає безперешкодно спілкуватися з дитиною, систематично бачити сина, мати можливість спільного відпочинку та брати участь у його вихованні. Він постійно піклується про дитину з її народження, займається її вихованням, утримує матеріально. Їхній син ОСОБА_5 виявляє прихильність до нього, як батька, сумує за ним, а тому спілкування дитини з батьком відповідатиме і його інтересам та правам на особисте, регулярне спілкування з батьком.
Станом на сьогоднішній день він має постійне місце роботи, стабільний самостійний дохід. За місцем роботи характеризується позитивно.
За наведених обставин просив суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення графіку зустрічей для його батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:
- кожну в місяці суботу та неділю - з 13:30 години до 19:00 години за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження адреси прогулянок з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до бабусі та дідуся без присутності матері;
- день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного року з 13:00 години до 19:00 години;
- дні народження: дідуся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 кожного року, бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 кожного року, дяді ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , тітки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 кожного року, двоюрідного брата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 кожного року, прабабусі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 кожного року з 13:00 години до 19:00 години.
- кожен день народження дитини ОСОБА_3 , а саме: 16 березня кожного року до досягнення дитиною шестирічного віку з 12:00 години до 17:00 години;
- щороку 01 січня з 14:00 години до 17:00 години;
- щороку 19 грудня 14:00 години до 17:00 години;
- надати необмежену можливість спілкуватися з сином засобами телефонного зв`язку, через Інтернет за допомогою Sкуре, Vіbег /т. 1 а. с. 174-180/.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2019 ро-ку зазначену вище позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження /т. 2 а. с. 103/.

У листопаді та грудні 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну позовних вимог, а також уточнення до позовної заяви, в якому, остаточно визначившись з позовними вимогами, просила змінити встановлений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року №1654 спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановивши:
- систематичні побачення першої та третьої суботи місяця з 16 годин до 20 годин у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
- систематичні побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 09 годин до 13 го-дин у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
- періодичні побачення щороку у день народження дитини з 09 годин до 13 годин у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
- періодичні побачення щороку 1 січня на Новий Рік та в День Святого Миколая 19 грудня в узгоджений час та місці з матір`ю дитини у присутності матері дитини ОСОБА_12 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють.
Побачення батька з сином здійснювати у присутності матері дитини у громадських місцях культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладах, що призначені для повноцінного розвитку, оздоровлення, відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини з дотриманням режиму дня дитини та її безпеки з поверненням дитини у визначений час до її місця проживання.
Інші пункти прохальної частини її позовної заяви, а саме пункти 2 і 3, які стосуються стягнення судового збору з відповідача на її користь та п. 4, який стосується стягнення з відповідача на її користь витрат по наданню їй професійної правової допомоги, просила залишити у викладеній в позовній заяві редакції /т. 2 а. с. 104, 113-115/.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 ро-ку у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 – відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_2 – задоволено частково.
Ухвалено: усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом встановлення графіку зустрічей для його батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступним чином:
- перша та третя субота та неділя – з 13:30 години до 19:00 години за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження адреси прогулянок з можливістю поїздки до родичів, в тому числі до баби та діда без присутності матері;
- день народження батька ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного року з 13:00 години до 19:00 години;
- дні народження: дядька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , тітки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 кожного року, двоюрідного брата ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 кожного року.
- кожен день народження дитини ОСОБА_3 , а саме 16 березня кожного року до досягнення дитиною шестирічного віку з 12:00 години до 17:00 години;
- щороку 01 січня з 14:00 години до 17:00 години;
- щороку 19 грудня з 14:00 години до 17:00 години;
- необмежена можливість спілкуватися з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного зв`язку, через Інтернет за допомогою Skype, Viber, з урахуванням життєвого режиму дитини.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення районним судом норм матеріаль-ного та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , а її позовні вимоги задовольнити наступним чином: змінити незаконні, необґрунтовані та такі, що суперечать інтересам дитини способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_2 , встановлені рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року №1654, встановивши: 
-систематичні побачення першої та третьої суботи місця з 16 годин до 20 годин у присутності матері дитини з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволять;
-систематичні побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 09 годин до 13 годин у присутності матері дитини ОСОБА_1 , з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволять;
-періодичні побачення щороку у день народження дитини з 09 годин до 13 годин у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволять;
-періодичні побачення щороку 1 січня на Новий Рік та в День Святого Миколая 19 грудня в узгоджений час та місці з матір`ю дитини у присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволять;
-побачення батька з сином здійснювати у присутності матері дитини у громадських місцях культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладах, що призначені для повноцінного розвитку, оздоровлення, відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини.
Стягнути з відповідача на її користь судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 352 грн. 40 коп., судовий збір за подання позовної заяви в сумі 741 грн. 20 коп., судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому розмірі, а також витрати на професійну правничу допомогу адвоката, понесену в суді першої інстанції в сумі 8 000 грн., та за складання апеляційної скарги і участь в суді апеляційної інстанції в сумі 8 000 грн. /т. 3 а. с. 74-103/.
Вважає, що судом порушено вимогу публічного проголошення рішення суду, закріплену ст. 268 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки 4 серпня 2020 року проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваного судового рішення, проте в зазначений судом день та час проголошення повного тексту вказаного судового рішення не відбулось.
Також порушено її право на справедливий суд, оскільки суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, встановив графік зустрічей дитини з батьком, не вважаючи при цьому за необхідне зважати на стан здоров`я дитини, режим дня, харчування, відпочинку, навчально-виховний процес, вирішивши, що вона повинна надавати дитину одну людині, яка не може сама, без неї, виконати всі функції по догляду за дитиною, та незрозуміло де має місце проживання, до того ж навіть в ті години, коли в дитини за режимом має бути денний сон. При цьому за рішенням суду вона повинна віддавати дитину одну не тільки в дні народження відповідача і сина, але й і в день народження багато- чисельних родичів. До того ж, задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд навіть не зазначив про обов`язок повернення дитини до місця проживання дитини з матір`ю.
Цим же рішенням усунуті неіснуючі надумані і нічим не доведені перешкоди у спілкуванні з сином, шляхом встановлення графіку зустрічей з сином, коли вона жодних перешкод до спілкування та виховання сина відповідачу не чинила. Це було зроблено незважаючи на те, що графік зустрічей відповідача з дитиною вже був встановлений рішенням органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року №1654, за заявою того ж відповідача, який не тільки не оскаржив вказане рішення у встановлений законом строк, оскільки погодився з ним, але і в своєму зустрічному позові навіть не просив його змінити, бодай формально. 
Окрім того, вважає, що судом не враховано наявну у відповідача заборгованість по аліментах як на її утримання, та і на утримання дитини. При цьому, розуміючи, що син не має особистого телефону, коштів на його поповнення, суд в оскаржуваному рішенні встановив для відповідача необмежену можливість спілкування з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засобами телефонного зв`язку, через Інтернет за допомогою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , з урахуванням життєвого режиму дитини, яке напевне вона ж і повинна забезпе-чити, дарма що за відсутності сплати аліментів вони взагалі з дитиною мають скрутний фі-нансовий стан. 
На апеляційну скаргу ОСОБА_1 свій відзив ОСОБА_16 , в якому, спростовуючи доводи апеляційної скарги, зазначав, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та повно з`ясував обставини, що мають значення для розгляду справи, тому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу, яку вважає необґрунтованою, – залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, та не заперечуються жодною зі сторін, що під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син – ОСОБА_3 . 
Дитина проживає разом з матір`ю – ОСОБА_1 .
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 лютого 2018 року №1654 «Про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином гр. ОСОБА_2 вирішено: встановити гр. ОСОБА_2 для участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі способи участі: - побачення щопонеділка, щосереди та щоп`ятниці з 14 год. до 17 год. без присутності матері, - поба-чення першої та третьої суботи місяця з 10 год до 18 год. без присутності матері, - побачення щороку 16 березня, у день народження дитини, з 15 год. до 18.00 год, - побачення щороку 01 січня з 14.00 год. до 17.00 год, - побачення щороку 19 грудня з 14.00 год. до 17.00 год.
Непорозуміння, що виникли між сторонами, породили між ними спір щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітнім сином, який проживає окремо.
Не погоджуючись із визначеним рішенням органу опіки та піклування графіком побачень ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 , ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила змінити встановлений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області спосіб участі відповідача у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, встановивши побачення батька з сином виключно у її присутності та відповідно до запропонованого нею графіку.
В свою чергу, ОСОБА_2 , подаючи до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , не поджуючись з її позовом, просив задовольнити його зустрічні вимоги про усунення перешкод у вихованні, спілкуванні з дитиною шляхом визначення способу його участі у вихованні, спілкуванні з дитиною без присутності матері.
При вирішенні даного спору районним судом встановлено, що ОСОБА_2 цікавиться життям дитини, бажає спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні, що підтверджується поясненнями позивача, про те, що вона ніколи не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні та зустрічах із сином, зокрема, 15 грудня 2018 року надала можливість відповідачу бачитися з дитиною без її присутності, що свідчить про те, що ОСОБА_1 була впевнена у тому, що ОСОБА_2 , як батько дитини, зможе виконати свої батьківські обов`язки без її присутності, хоча заявляє про зворотне. 
Також, судом встановлено, що ОСОБА_2 , піклується про свого малолітнього сина, придбає дитині іграшки та одяг, що зокрема підтверджено в судовому засіданні відповідними доказами, а також не заперечувалось матір`ю дитини – ОСОБА_1 .
Судом також надано оцінку наявності заборгованості відповідача по сплаті аліментів, на яку посилалася позивач, при цьому враховано те, що ОСОБА_2 деякий час не працював, був у пошуках роботи, в той же час надав докази на підтвердження погашення заборгованості, а саме квитанції, згідно яких він сплачував по 2 000, 3 000 гривень, що свідчить про усвідомлення останнім обов`язку щодо сплати таких платежів та за можливості виконання такого обов`язку.
Посилання в позовній заяві на наявність у відповідача судимості, як на обґрунтування позовних вимог, судом правомірно не взято до уваги, з огляду на те, що за вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_2 за вироком по справі №1-113/12 засуджено у 2012 році до штрафу, та за вироком по справі №1601/12886/2012 засуджено до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, та відповідно до ст. 89 КК України ОСОБА_2 вважається таким, що не має судимості /т. 2 а. с. 4-5/. Припинення судимості, в свою чергу, анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості.
При вирішенні даного спору судом також враховано, що протягом усього часу з дня народження дитини, ОСОБА_2 піклується її життям, придбає іграшки, одяг, взуття інші необхідні речі, проводить з дитиною час, прагне бачити сина частіше, що свідчить про його неухильність від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що між дитиною та батьком відсутній сталий зв`язок, суд обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дитина відноситься до ОСОБА_2 як до свого батька, доказів того, що зв`язок між батьком і дитиною втратився, або навіть погіршився, суду не надано.
При цьому судом зазначено, що саме по собі не проживання батьків дитини разом або неприязні стосунки між батьком та матір`ю дитини, жодним чином не можуть впливати на рівність їх прав та обов`язків щодо участі у житті дитини. 
Неприязні відносини між батьками не повинні впливати на життя дитини, навпаки незважаючи на такі відносини батьки повинні докладати зусиль, щоб дитинство їхньої дитини було таким, де б дитина не відчувала того, що вона виховується в неповній сім`ї, де батьки живуть окремо в силу того, що їх життєві шляхи суперечать один одному, щоб дитина відчувала в повній мірі те, що у неї є люблячий її батько, та любляча її матір. Дитина не може бути заручником відносин між батьками. Саме такий підхід у вирішенні цього спору відповідає інтересам дитини, які є пріоритетом над інтересами батьками, що також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні.
При цьому, суд при вирішенні справи також враховував активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином, тому вважав, що періодичні тимчасові побачення та спілкування батька з дитиною без присутності матері є доцільними, оскільки право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає його інтересам. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками районного суду, як правомірними, об`єктивними та обґрунтованими. Також не вбачає порушення вимог публічного проголошення рішення суду, з огляду на те, що нормами ч. 1 ст. 268 ЦПК України передбачена можливість проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення суду. 
Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо відмови у повному обсязі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , а також в частині визначеного судом способу участі  ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дитиною.
При цьому апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. ст. 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХII, чинної для України з 27.09.1991, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.
Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з кожним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України).
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст.157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
За приписами частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішенні спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
У матеріалах справи наявний висновок органу опіки, який не є достатньо обґрунто-ваним, та наданий згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №40 – 31 жовтня 2018 року /т. 2 а. с. 25-29/. 
Від вказаної дати до ухвалення судового рішення у справі пройшов значний період часу. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг триріч-ного віку та на даний час відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садочок) №23, що підтверджується відповідною довідкою та не заперечується сторонами у справі /т. 2 а. с. 127/.
В той же час, графік побачень ОСОБА_2 з малолітнім сином визачений органом опіки та піклування без урахування зазначеної обставини, якої на той час не існувало, про що зокрема, було зазначено представником органу опіки та піклування Телятник Н.І. в судовому засіданні 17 червня 2020 року /т. 2 а.с. 208-219/. 
Колегія суддів прослухала технічний запис вказаного судового засідання, у якому представником органу опіки та піклування було запропоновано інший порядок участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, з урахуванням зазначених обставин, шляхом встановлення побачень ОСОБА_2 з малолітнім сином, а саме: - побачення першої та третьої суботи місяця з 15 год. до 20 год.; другої та четвертої неділі місяця з 10 год. до 15 год.; а також щороку 16 березня, у день народження дитини, з 10 год. до 14 год., щороку 1 січня з 14 год. до 19 год., та 19 грудня з 16 год. до 19 год.
Проте суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаній обставині при вирішенні спору, не навівши з цього приводу жодних обґрунтувань у рішенні суду, на що зокрема звернуто увагу в апеляційній скарзі.
Колегія суддів враховує наведені обставини, разом з тим, виходячи з положень частини 6 статті 19 СК України, не вбачає підстав для зміни встановленого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 06 грудня 2018 року №1654 способу участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки згідно частини 2 статті 159 СК України, суд наділений повноваженнями самостійно визначати способи участі одного з батьків у вихованні дитини.
При цьому колегія суддів, беручи до уваги вік дитини, вважає, що спілкування дитини з батьком є необхідним для обох і відповідає їх взаємним інтересам та позивач за зустрічним позовом безперечно потребує часу для реалізації свого права на участь у вихованні сина. При цьому колегія суддів, намагаючись максимально врахувати інтереси сторін, та насамперед, з метою захисту якнайкращих інтересів малолітньої дитини, вважає більш прийнятним запропонований ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька з сином, вважаючи його більш наближеним до запропонованого представником органу опіки та піклування в судовому засіданні графіку побачень, а також таким, що найбільше відповідає засадам цивільного судочинства, оскільки при цьому враховано режим дитини щодо відпочинку (сну), харчування та процесу навчання (зокрема, відвідування дошкільного навчального закладу). 
В той же час, підстав для обумовлення побачення батька з дитиною тільки в присутності матері, позивачем не доведено, а судом не встановлено. До того ж, беручи безпосередню участь в судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 особисто під-твердила, що четвертий місяць поспіль ОСОБА_2 періодично спілкується із сином без її присутності, на чому вона власне і не наполягала, концентруючи більше увагу на дотриманні відповідачем встановленого графіку побачень та забезпеченні безпеки дитини. При цьому вказувала, що наразі спори з цього приводу між нею та відповідачем – відсутні, з огляду на що колегія суддів не вбачає також підстав щодо зобов`язання ОСОБА_1 до усунення перешкод ОСОБА_2 у спілкуванн і та вихованні малолітнього сина. 
З урахуванням віку дитини, забезпечення дотримання її режиму дня, колегія суддів вважає на даний період часу таким, що не відповідає найвищим інтересам дитини, встановлення побачень батька з сином саме у дні народження членів родини ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а тому не вбачає підстав для задоволення цієї частини зустрічних позовних вимог, вважаючи при цьому за доцільне визначити періодичні побачення щороку у день народження батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини. 
За наведених обставин, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, підлягає, відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, до скасування, з ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення як первісних позовних вимог ОСОБА_1 , так і зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , з визначенням наступного порядку участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, ІНФОРМАЦІЯ_2 : систематичні побачення першої та третьої суботи місяця з 16:00 години до 20:00 години без присутності матері дитини з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють; систематичні побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють; періодичні побачення щороку у день народження дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють; періодичні побачення щороку у день народження батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, залежно від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють; періодичні побачення щороку 1 січня на Новий Рік та в День Святого Миколая, 19 грудня в узгоджений з матір`ю дитини час та місці, без присутності матері дитини з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють.
Побачення батька з сином здійснювати без присутності матері дитини у громадських місцях культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладах, що призначені для повноцінного розвитку, оздоровлення, відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини з дотриманням режиму дня дитини та її безпеки з поверненням дитини у визначений час до її місця проживання.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 – належить відмовити.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, понесені нею та підтверджені належними доказами судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 3 398 грн. 80 коп., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн., підлягають стягненню на її користь з відповідача, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, п. п. 3, 4, ч. 1 ст. 376, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2020 року – скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Визначити наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
-систематичні побачення першої та третьої суботи місяця з 16:00 години до 20:00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
-систематичні побачення кожної другої та четвертої неділі місяця з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
-періодичні побачення щороку у день народження дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини ОСОБА_19 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважаль-них, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
-періодичні побачення щороку у день народження батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09:00 години до 13:00 години без присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважа-льних, оздоровчих закладів, залежно від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють;
-періодичні побачення щороку 1 січня на Новий Рік та в День Святого Миколая 19 грудня в узгоджений з матір`ю дитини час та місці, без присутності матері дитини ОСОБА_1 з відвідуванням культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладів, в залежності від стану дитини, погодних умов та режиму дитини, якщо останні це дозволяють.

Побачення батька з сином здійснювати без присутності матері дитини у громадських місцях культурно-масових, спортивних, розважальних, оздоровчих закладах, що призначені для повноцінного розвитку, оздоровлення, відпочинку дитини та відповідають віку та стану здоров`я дитини з дотриманням режиму дня дитини та її безпеки з поверненням дитини у визначений час до її місця проживання.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 – відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені по сплаті судового збору у розмірі 1 696 грн. 40 коп.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                                                                  Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.