Ухвала
 
18 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 641/5523/19
провадження № 61-12835св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого -	Ступак О. В.,	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,	Погрібного С. О., Яремка В. В.,	
 
учасники справи:
позивач - Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Альянс-2008»,
відповідачі: Товариство з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», ОСОБА_1 ,
треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Юлія Володимирівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Альянс-2008» на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року у складі судді Фанда О. А. та постанову Харківського апеляційного суду від 28 липня 2020 року                  у складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У липні 2019 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» (далі за текстом - ОСББ «Альянс-2008») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2» (далі за текстом - ТДВ «Житлобуд-2»), треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Ю. В. (далі - приватний нотаріус ХМНО Харківської області Лучнікова Ю. В.), Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, в якому просило:
- визнати недійсним свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку літ. «А-16» загальною площею 123,7 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , серія та номер: 42974680, видане державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області Мирошниченко де Гуардо О. О. ;
- скасувати запис від 25 червня 2015 року № 10967644 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку літ. «А-16» загальною площею 123,7 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за ТДВ «Житлобуд-2»;
- визнати договір купівлі-продажу серія та номер 2051, видавник приватний нотаріус ХМНО Харківської області Лучнікова Ю. В., нежитлових приміщень підвалу № 9, 10,              11 житлового будинку літ. «А-16» загальною площею 123,7 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ТДВ «Житлобуд-2» та ОСОБА_1 , недійсним;
- скасувати запис від 23 квітня 2019 року № 31317161 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку літ. «А-16» загальною площею 123,7 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 .
 
У позовній заяві ОСББ «Альянс-2008» зазначало, що відповідачем ТДВ «Житлобуд-2» незаконно набуто право власності на нежитлові приміщення підвалу № 9, 10, 11 житлового будинку літ. «А-16» загальною площею 123,7 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , що за законом належать позивачу, та згодом здійснено відчуження вказаних об`єктів на користь ОСОБА_1 , що порушило права та законні інтереси ОСББ «Альянс-2008», закріплені Конституцією України, нормами інших законодавчих актів України.
 
Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що спірні приміщення, на які                          ТДВ «Житлобуд-2» зареєструвало право власності, а після цього відчужило                ОСОБА_1 , не є житловими приміщеннями в розумінні норм чинного законодавства, а є допоміжними приміщеннями, які в свою чергу є неподільним майно, яке перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку та не підлягає відчуженню.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року провадження у справі за позовом ОСББ «Альянс-2008» в частині позовних вимог до ТДВ «Житлобуд-2» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення закрито. Роз`яснено позивачу його право на звернення з такими вимогами в порядку господарського судочинства.
 
Суд першої інстанції, закриваючи провадження в частині позовних вимог про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення та скасування запису про державну реєстрацію права власності на спірні нежитлові приміщення, керувався пунктом 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та виходив з того, що спори між юридичними особами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки віднесені до компетенції господарського суду та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства на підставі вимог, приписів та положень Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а за змістом статті 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСББ «Альянс-2008» залишено без задоволення, ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року - без змін.
 
Апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про те, що за суб`єктним та предметним критерієм спір у справі підлягає вирішенню в господарських судах, зазначивши також, що ОСББ «Альянс-2008» діє від власного імені як позивач у відносинах із юридичною особою ТДВ «Житлобуд-2» щодо оспорювання права власності на нежитлові приміщення.
 
Колегія суддів відхилила доводи апеляційної скарги позивача про те, що позов поданий не у власних інтересах позивача, а в інтересах громадян, співвласників багатоквартирного будинку, та що спір між сторонами є спором про право цивільне і має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між юридичними особами з приводу здійснення позивачем своїх функцій щодо управління майном об`єднання.

 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
У серпні 2020 року ОСББ «Альянс-2008» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду             від 28 липня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю                      і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на те, що звернувся із позовом для захисту права власності в порядку пункту 2 частини другої статті 16 (визнання правочину недійсним) Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), суди підійшли формально до вирішення питання підсудності, не надали належну оцінку предмету спору, суб`єктному складу учасників, в тому числі тому, що стороною спору є фізична особа, а також зазначає, що:
- ОСББ «Альянс-2008» є юридичною особою, проте не є суб`єктом господарювання і не здійснює господарську діяльність. Діяльність позивача спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, відтак ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта;
- вирішення вимоги щодо недійсності договору купівлі-продажу безпосередньо залежить від вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, оскільки у випадку визнання недійсним свідоцтва про право власності ТДВ «Житлобуд-2» буде очевидно, що останнє не мало повноважень на розпорядження відповідними приміщеннями, в тому числі укладати оскаржуваний договір купівлі-продажу. Вимоги про визнання свідоцтва про право власності, а потім договору купівлі-продажу недійсними, є нерозривно пов`язаними між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення іншої вимоги;
- між ОСББ «Альянс-2008» та ТДВ «Житлобуд-2» не склалися господарські відносини у даному конкретному випадку та права позивача не порушені ТДВ «Житлобуд-2» внаслідок здійснення господарської діяльності, мова йде про порушення права власності, яке є цивільним правом;
- суди не зазначили, пункт статті 20 ГПК України, яким передбачено розгляд спорів з аналогічним предметом спору саме господарським судом;
- суд першої інстанції закрив провадження в частині вимог до ТДВ «Житлобуд-2» вже під час розгляду справи по суті, а не за результатами проведення підготовчого засідання, що суперечить частині другій статті 200 ЦПК України.
 
Станом на дату розгляду справи у Верховному Суді відзиви на касаційну скаргу                ОСББ «Альянс-2008» від інших учасників не надходили.
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи № 641/5523/19 із Комінтернівського районного суду м. Харкова, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
 
У жовтні 2020 року матеріали справи № 641/5523/19 надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією суддів у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до пункту 1.6 статуту                  ОСББ «Альянс-2008» об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об`єднання.
 
Згідно з пунктами 3.1, 3.2.2 статуту ОСББ «Альянс-2008» майно об`єднання складається з неподільного та загального майна: неподільне майно - неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання, що забезпечують належне функціонування житлового будинку. Неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню. Члени об`єднання приймають рішення щодо управління неподільним майном будинку. Частка в загальному обсязі в загальному обсязі обов`язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна будинку встановлюється пропорційно до загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.
 
Позиція та висновки Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної чи суб`єктної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної чи суб`єктної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій-четвертій статті 403 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи порушення судами правил предметної та суб`єктної юрисдикції.
Касаційна скарга обґрунтована помилковістю висновків судів першої та апеляційної інстанцій про розгляд двох із чотирьох заявлених ОСББ «Альянс-2008» позовних вимог в порядку господарського судочинства, а саме заявлених позивачем вимог до відповідача ТДВ «Житлобуд-2» про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення підвалу та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення підвалу, які у свою чергу нерозривно пов`язані з іншими двома позовними вимогами до відповідача - фізичної особи, оскільки виникнення спірних правовідносин у справі обумовлено незгодою позивача із правомірністю набуття ТДВ «Житлобуд-2», а після укладення відповідного договору купівлі-продажу, - ОСОБА_1 , права власності на об`єкт нерухомого майна, що стало підставою для вимог про визнання недійсними правовстановлюючих документів та оскарження реєстрації права власності на це майно за відповідачами. Висновки суду щодо позовних вимог до відповідача - фізичної особи залежать від висновків суду щодо позовних вимог до відповідача - юридичної особи.
Позов у справі подано ОССБ у липні 2019 року (а. с. 2 т. 1).
Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Водночас згідно з частиною першою 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
За приписами пункту 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Згідно зі статтею 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 569/2749/15-ц (провадження № 14-123цс18), від 07 листопада 2018 року у справі № 755/13532/15-ц (провадження № 14-319цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 388/1241/15-ц (провадження № 14-572цс18) від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18), від 16 жовтня 2019 року у справі № 303/2408/16-ц (провадження № 14-361цс19), від 20 листопада 2019 року у справі № 201/12877/16 (провадження № 14-502цс19) неодноразово висловлювалася правова позиція щодо того, що позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких                  є хоча б одна фізична особа, заявлені до 15 грудня 2017 року, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон № 2866-III).
Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону,                                 є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.
Отже, Закон № 2866-III визначає ОСББ як юридичну особу (непідприємницьке товариство), створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.
Велика Палата Верховного Суду не викладала висновок щодо предметної та суб`єктної юрисдикції спорів за позовом ОСББ про визнання недійсним правовстановлюючого документу про право власності та скасування запису про державну реєстрацію права власності, поданим після 15 грудня 2017 року, до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа.
Отже, з метою формування єдності практики, враховуючи заявлені позовні вимоги (які є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою та від вирішення однієї з них залежить вирішення інших вимог), що можуть відноситися до різних видів судових юрисдикцій, відсутність випадків, що виключають можливість передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі касаційної скарги на розгляд до Великої Палати Верховного Суду.
 
Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті                404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Житлобуд-2», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лучнікова Юлія Володимирівна, Департамент реєстрації Харківської міської ради Харківської області, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення, визнання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень недійсним та скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Альянс-2008» на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого                    2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 липня 2020 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

 
Головуючий	О. В. Ступак    	
Судді:	І. Ю. Гулейков    	
 	С. О. Погрібний    	
 	Г. І. Усик    	
 	В. В. Яремко