П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/968/20	
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Стас Л.В.,
суддів: Шеметенко Л.П., Турецької І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжпромбуд» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260 та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ТОВ «Інжпромбуд» (далі – позивач) звернувся з позовом до Державної податкової служби України (далі - Відповідач -1), та ГУ ДПС в Одеській області (далі - Відповідач -2), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) або відмову в такій реєстрації від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260;
- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №44 від 26 червня 2019 року за датою її подання;
- стягнути з відповідачів судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач наголошував, що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної прийнято контролюючим органом без належної перевірки достовірності та аналізу наданих позивачем документів, не містить обґрунтувань щодо того, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Позивач вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачі діяли не обґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року позову ТОВ «Інжпромбуд» - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, ГУ ДФС в Одеській області від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної №44 від 26 червня 2019 року.
Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №44 від 26 червня 2019 року, днем її подання.
Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Інжпромбуд» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1051,00, витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. 
Стягнуто з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Інжпромбуд» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1051,00, витрат на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн. 
ГУ ДПС в Одеській області та ДПС України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржили його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС в Одеській області та ДПС України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що спірне рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято Комісією ГУ ДПС в Одеській області виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв, що, на думку апелянтів, свідчить про їх правомірність та обґрунтованість.
Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Відповідно до приписів пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні на підставі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Судом встановлено, що ТОВ «Інжпромбуд» зареєстрована в якості юридичної особи 26 листопада 2018 року. 
Основним видом діяльності товариства є монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування (основний); знесення; підготовчі роботи на будівельному майданчику; електромонтажні роботи; інші будівельно-монтажні роботи; штукатурні роботи; установлення столярних виробів; покриття підлоги й облицювання стін; малярні роботи та скління; інші роботи із завершення будівництва; покрівельні роботи; інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами.
01 лютого 2019 року позивачем було укладено з ТОВ «Головне Підприємство «Квінт» в Україні» договір підряду №3-2/19 (а.с.27-28).
Згідно п.1.1. даного Договору Підрядник зобов`язується виконувати за завданням і на замовлення Замовника поставку, монтаж, ремонт, технічне та сервісне обслуговування систем опалення, вентиляції, кондиціювання, холодильного обладнання з використанням своїх матеріалів та засобів, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи згідно актів виконаних робіт.
З метою належного виконання приписів чинного податкового законодавства, позивачем було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №44 від 26 червня 2019 року (а.с.21-22).
Однак, 15 липня 2019 року позивачем отримано Квитанцію №1, згідно якої Документ прийнято, реєстрація зупинена. Підставою для такого рішення стало те, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 26 червня 2019 року №44 в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Відправник: Автоматизована система "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України, версія 2.3.2.35». (а.с.23).
З метою забезпечення реєстрації податкової накладної позивачем було направлено Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію якої зупинено (а.с.24).
Рішенням голови Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН або відмову в такій реєстрації (надалі - Комісія) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260 було відмовлено в реєстрації ПН №44 від 26 червня 2019 року з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити) та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с.32-33).
Правомірність прийнятого регіональною Комісією ГУ ДПС в Одеській області рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №44 від 26 червня 2019 року є предметом судового спору у даній справі.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, однак, в даному випадку зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку саме ознаку ризиковості підпадав позивач. Вказані обставини призвели до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року.
У вказаному листі ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: « 1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником. Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. …».
Разом з тим, колегією суддів встановлено, що належної мотивації підстав та причин віднесення ТОВ «Інжпромбуд» та вчинених з ТОВ «Головне Підприємство «Квінт», операцій з постачання товару, до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 листа ДФС України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року, прийняте регіональною Комісією рішення від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260 про відмову в реєстрації податкової накладної №44 від 26 червня 2019 року матеріали справи не містять, відсутня така інформація і у Квитанції від 29 липня 2019 року.
Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної №44 як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.
Пунктом 21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».
Колегія суддів звертає увагу на те, що фіскальним органом у спірному рішенні не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а лише зазначено наступне: «Ненадання платником податків копій документів: Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).
При цьому, колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення фіскальним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Оскільки Відповідач-2 у спірному рішенні продублював абз. 3 п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260 є невмотивованим, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/1.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжпромбуд» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 02 серпня 2019 року №1243060/42648260 та зобов`язання вчинити певні дії – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню у касаційному порядку  не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 15.10.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Шеметенко Л.П.    Турецька І.О.